o
Tervetuloa mukaan ohjelmaamme!
Vieraanamme tänään on Neil Cole Kaliforniasta, USA:sta.
Tervetuloa Neil! On mahtava saada sinut tänne.
Tämä on kolmas kertasi Suomessa.
Tällä kertaa olet pitänyt kaksi seminaaria ja huomenna teet -
tv-sarjaa TV7:lle. Eikö olekin näin? - Kyllä.
Kertoisitko vähän itsestäsi ja perheestäsi?
Kasvoin Los Angelesissa, Kaliforniassa -
en kristityssä, vaan taiteilijaperheessä.
Isäni on animaatioelokuvien tekijä.
Kun menin opiskelemaan, käännyin kristityksi.
Siellä ollessani löysin Kristuksen, vaimoni ja perustin perheen.
Valmistuttuani minusta tuli pastori.
Meillä syntyi muutama lapsi.
Olen ollut naimisissa 28 vuotta.
Minulla on 3 aikuista lasta. Vanhin lapsista on Heather, 25.
Keskimmäinen tyttäreni, Erin, on 22-vuotias. Poikani Zachary on 19-v.
Kaksi heistä ei enää asu kotona.
Yksi asuu siis vielä kotona.
En itse asiassa odota innolla, että he kaikki lähtevät.
Se on varmasti erilaista.
Matkusteletko paljon? - Kyllä, matkustelen paljon ympäri maailmaa.
Miksi matkustelette niin paljon?
Palvelutehtävämme on perustaa seurakuntia, ja työ levisi niin, että -
seurakuntia alkoi syntyä eri osavaltioissa ja ympäri maailmaa.
Viimeisten 11 vuoden aikana olemme kouluttaneet 40 000 ihmistä -
seurakuntien perustajiksi.
Heitä on ainakin 40 eri maassa.
Teidän koulutusmenetelmänne eroaa hieman perinteisestä tavasta.
Voisitko kertoa tästä vähän?
Teemme kaiken vähän eri tavalla kuin perinteisesti.
Emme näe seurakuntaa pelkkänä rakennuksena, -
vaan hengellisenä perheenä.
Kun puhumme seurakuntien perus- tamisesta, tarkoitamme terveiden -
hengellisten perheiden perustamista.
Lähtökohtamme perustuu enemmän ihmissuhteisiin, eikä se vaadi -
paljon rahaa tai korkeasti koulutettuja ammattilaisia.
Koulutusohjelmamme on orgaanisten seurakuntien perustamisohjelma.
Yleensä koulutus tapahtuu viikonloppuna.
Nykyään näitä koulutuksia järjestetään viikottain eri puolilla maailmaa.
Olemme kouluttaneet yli 100 kokenutta seurakuntien perustajaa.
Lisäännymme kaikilla tasoilla ja tästä on kasvanut melkoinen liike.
Ymmärrän, että olet tämän liikkeen eräänlainen puhemies kirjojesi ja -
vierailujesi kautta. - Kyllä, näinkin voisi sanoa.
Huomaan, että käytät lahjojasi ja toimit kutsumuksessasi.
Sanon usein nuorille, että jos he haluavat löytää identiteettinsä, -
heidän täytyy löytää lahjansa ja kutsumuksensa ja ihmiset, joiden -
kanssa työskennellä. Sinulla näyttää olevan mahtavia ihmisiä ympärilläsi.
Miten olet päätynyt tähän? - Siis miten löysin itseni?
Kyllä, lahjasi, kutsumuksesi ja ihmiset.
Se on ollut pitkä prosessi, johon on liittynyt paljon virheitä.
Luotan kuitenkin viiteen siunaukseen: -
ensimmäisenä Jeesukseen Kristukseen, -
toiseksi, vaimooni. Sitten ovat lapseni.
Yksi mahtavimmista mentoreistani on appeni, joka on ollut suuri siunaus.
Viides siunaus on se, että viimeiset 20 v. olen työskennellyt -
tiimin kanssa, joka on tehnyt minusta paremman ihmisen.
Eräänä päivänä huomasimme, että yksi oli apostoli, toinen profeetta -
kolmas evankelista, joku paimen ja joku opettaja.
Näistä lahjoista kerrotaan efeso- laiskirjeen 4. luvussa, jakeessa 11.
Tämän erilaisuuden, mutta kuitenkin yhtenäisyyden keskellä, -
olemme oppineet toinen toisiltamme ja meistä on tullut parempia ihmisiä.
Olemme läheisiä ystäviä. Tämä on yksi elämäni suurimpia siunauksia.
Koko tämä liike on syntynyt näistä suhteista.
Olet siis tuntenut heidät n. 20 vuotta.
Olen tuntenut sen henkilön, jonka kanssa aloitin tämän, 20 vuotta.
Lapsemme kasvoivat yhdessä ja vietimme yhteisiä perhelomia.
Se eroaa hyvin paljon tavallisesta työsuhteesta, -
koska työskentelette samassa järjestössä.
Elämäntyylisikin rakentuu siis aivan eri tavalla?
Kaikki perustuu ihmissuhteisiin.
Järjestön työntekijöistä minä olen ainoa, joka saa palkkaa.
Näin ei ole aina ollut.
Tämä perustuu kutsumukseemme, sitoutumiseen ja ystävyyteen -
eikä se ole oikeastaan työsuhde, vaan paljon hengellisempi.
Olemme yhdessä, vaikkei meille siitä maksetakaan.
Me rakastamme toinen toisiamme.
Ennen olimme pastoreita omissa palvelutehtävissämme, -
mutta kokoonnuimme kerran kuussa.
Kaksi meistä lensi muista osaval- tioista Kaliforniaan kerran kuussa -
omalla kustannuksellaan vain osallistuakseen tapaamisiimme.
Tämä kertoo sitoutuneisuudesta sekä tapaamisten arvosta.
Kun nämä viisi lahjaa yhdistyivät, se muodosti synergian, -
jonka me kaikki tunsimme ja me halusimme olla yhdessä.
He siis lensivät omalla kustannuk- sellaan Arizonasta Kaliforniaan -
ollakseen osa tätä. Ystävyytemme on siis ainutlaatuista.
Koska se ei ole työsuhde, pidän sitä yhtenä elämäni suurena siunauksena.
Kovin monilla johtajilla ei ole tämankaltaisia ihmissuhteita -
eli se on sinulle suuri siunaus. Voimme kaikki oppia siitä jotain.
- Toivon sitä todella!
Pitikö sinun luopua jostakin tullaksesi sellaiseksi kuin olet?
Meidän kaikkien on pitänyt luopua jostain. Jeesuksen seuraajiksi -
tullaksemme meidän pitää luovuttaa elämämme.
Meidän kaikkien siis täytyy luopua asioista.
Siinä on myös kyse tärkeysjärjestyk- sestä: mihin laitat aikasi ja rahasi.
Ystäväsi sanoi lauantaina, että uskosi ei määrää sitä, -
mille uhraat aikasi, vaan sen määrää se, mitä arvostat.
Haluaisin kysyä sinulta jotain, koska mainitsit 5-virkaisen palvelutyön.
Ymmärrämme hyvin, mikä on pastori, opettaja ja evankelista -
ja vähän siitä, mikä on profeetta, mutta apostoli on hieman vaikeampi
ymmärtää, koska siitä ei ole kovin paljon esimerkkejä.
Ymmärrän, että pidät itseäsi apos- tolina. Voisitko kertoa siitä lisää?
En aina tiennyt olevani apostoli.
Koin kuitenkin aina kutsua lähetyskentille; -
kouluttaa ja opetuslapseuttaa johtajia seurakunnissa.
Tämä on apostolisen lahjan ydin.
Apostoleilla on taipumus yrittäjyy- teen. He luovat jotain tyhjästä -
ja menevät paikkoihin, jonne muut eivät ole menneet.
He ottavat riskejä.
Kuuntelin Jeesuksen ääntä ja sitten löysin tehtäväni.
Paras tapa on kuunnella Jeesusta ja tehdä niinkuin Hän sanoo.
Olen aina ollut luova. Kasvoin taiteilijakodissa.
Ensimmäinen tutkintoni oli taiteesta. Olen aina pitänyt itseäni taiteilijana.
Kun aloin seurata Kristusta ja menin palvelutyöhön, -
minun täytyi ajatella luovasti. En siis halua katsoa sitä, miten -
asiat olivat, vaan sitä, miten asiat voisi tehdä eri tavalla ja paremmin.
Tämä on jossain määrin apostolista.
Vaikka sanommekin, että ymmärrämme, mikä on evankelista, paimen ja -
opettaja, mielestäni näkökulmamme ovat hieman vääristyneitä.
Efesolaiskirjeessä mainittua 5 lahjaa ei ole annettu palvelutyötä varten.
Puhumme usein palvelutyöhön kutsutuista ihmisistä.
Raamatun mukaan ne, jotka ovat apostoleita, profeettoja, -
evankelistoja, paimenia ja opettajia eivät tee itse palveutyötä, -
vaan varustavat uskovia tekemään sitä.
Evankelistat eivät evankelioi - tai oikeastaan heitä ei voi pysäyttää -
vaikka haluaisimmekin. Evankelistojen tärkein tehtävä -
ei ole voittaa sieluja, vaan varustaa uskovia voittamaan sieluja.
Opettajien tärkein tehtävä ei ole opettaa uskovia, -
vaan varustaa heitä opettamaan muita.
Kun saavutat kypsyyden palvelu- työssä ja olet muiden varustaja, -
et ole eturintamassa, vaan varustat ihmisiä kulissien takana.
Jos seurakuntien johto muuttuisi tähän suuntaan, -
seurakuntamme olisivat liikkuvaisempia, -
ihmiset varustetumpia ja näkisimme Jumalan valtakunnan -
leviävän yhteiskunnassa paremmalla tavalla.
Tämän sijaan lahjojen omaajia pidetään työn tekijöinä, -
ja muut vain vastaanottavat.
Olen kuunnellut sinua nyt kaksi päivää.
Sanoit muutaman kerran, että joku asia todella muutti elämäsi.
Voisin mainita muutaman asian, mutta haluaisin sinun kertovan -
joitain, koska ne ovat olleet todella hyviä.
Meillä ei pitäisi olla muuttuneita elämiä, vaan muuttavia elämiä.
Elämä on muutosten sarjaa tai muuten emme todella seuraa Jeesusta.
Alussa minun piti muuttua paljon.
Jumala oli minulle armollinen. Otin Jeesuksen vastaan ja -
aloin seurata Häntä, menin naimisiin ja sain lapsia.
Kaikki tämä on muutosta.
Kun menin palvelutyöhön ja aloin tehdä työtä ihmisten kanssa, -
Jumalan piti aina herättää minut, jos tein jotain, joka ei ollut tehokasta.
Hän näytti minulle ihmisten kautta, että on parempiakin tapoja.
Minulla on monta tarinaa siitä, miten Jumala on muuttanut elämääni.
Olen varmaan maininnut monia niistä näiden 2 pv aikana.
Kerron yhden esimerkin.
Olen aina opetuslapseuttanut ja mentoroinut ihmisiä.
Huomasin, että jos seuraa jotain opinto-opasta -
se alkaa toistaa itseään ja siihen kyllästyy -
eikä se muuta minun elämääni.
Se koskettaa enemmän järkeä kuin sydäntä.
Luovuin siis opinto-ohjelmasta ja päätimme ostaa kirjan, -
josta lukisimme yhden luvun viikossa ja keskustelisimme siitä.
Se ei oikeastaan muuttanut heidän eikä minun elämääni.
Mikä olisi sellainen kirja, joka muuttaisi heidän elämänsä?
Jumala sanoi: Kokeilisit lukea Raamattua!
Niinpä aloimme lukea Raamattua sananlaskuista, -
koska tarvitsimme vähän viisautta.
Päätimme lukea sen kokonaan. Sananlaskuissa on 31 lukua.
Meillä oli viikko aikaa, joten se oli haastavaa.
Luin koko sananlaskujen kirjan viikossa ensimmäistä kertaa, -
ja se muutti elämäni.
Ikään kuin Jumala kuiskaisi korvaani viisauden sanoja.
Kuinka monet meistä haluamme maailmankaikkeuden luojan -
kuiskaavan korvaamme viisauksia koskien elämän päätöksiä.
Tämä muutti elämäni monella tapaa.
Olin tuolloin kiireinen pastori.
Raamatunlukuni oli aina saarnan valmistamista.
Lähestyin Raamattua näin: Mikä täällä voi muuttaa näiden ihmisten elämän?
Nyt aloinkin lukea Raamattua tarkastellen, mitä minussa -
pitäisi muuttua, ja tämä alkoi muuttaa elämääni.
Toimistossani on kirjahyllyjä, joita kutsumme häpeän hyllyiksi.
Ne ovat täynnä vuosien aikana kehit- tämäämme materiaalia, joka ei toimi.
Palvelutyössämme on siis ollut virheitä toisensa jälkeen.
Jokaista toimivaa asiaa kohden loim- me 10 asiaa, jotka eivät toimineet.
Toisin sanoen, virheiden tekeminen on siis sallittua?
Se on ainoa tapa kasvaa.
Kun ajattelemme, että meidän täytyy tehdä kaikki oikein, -
jos onnistumme siinä, emme tee paljon mitään.
Teet sen, mitä voit sen sijaan kuin sen, -
mitä Jeesus haluaa sinun tekevän. - Siinä on suuri ero.
Täytyy siis olla valmis tekemään virheitä ja oppimaan niistä.
Kun kokoonnumme ystäviemme kanssa puhumaan ja pitämään hauskaa, -
puhumme kaikista tekemistämme kalliista virheistä ja -
kuinka hauskaa oli oppia niistä. Emme puhu onnistumisistamme, -
vaan nauramme virheillemme.
"Muistatko sen kerran kun tein sitä? - Joo, kyllä muistan."
Sitten nauroimme. Voitko kuvitella, että teimme näin?
Olet oppinut näistä hyvistä käytännöistä, -
ja olet kirjoittanut niistä kirjoja.
Ymmärtääkseni näitä kirjoja on aika paljon saatavilla.
Niitä voi tilata nettisivuiltanne osoitteesta: www.cmaresources.org
Et kirjoita kirjoja vain omasta pääs- täsi, koska olet saanut viisautta.
Miten yhdistät eri asiat käytännössä?
Matkustelet, johdat liikettä ja kirjoitat kirjoja.
Haluaisin sanoa, että olen niitä, jotka heräävät klo 5 aamulla -
rukoilemaan 4 tunniksi ja sitten kirjoittavat. Näin ei kylläkään ole.
Olen kirjoittanut 7 kirjaa ja olen myös toisena tekijänä -
kahdessa CD-projektissa.
Kirjoittaminen on minulle helppoa, ja sen olen saanut Jumalalta.
Jokaisen kirjan kirjoittamiseen menee n. 3-4 kuukautta, -
mutta oppimiseen meni minulta 50 v.
Kirjani kuvastavat elämäni tehtävää.
Elämäni tarkoitus on tuottaa hyvin- voivia opetuslapsia, johtajia, -
seurakuntia ja liikkeitä - tässä järjestyksessä.
Jos et pysty tekemään opetuslapsia, et voi koskaan tehdä johtajaa -
etkä seurakuntia. Silloin et myöskään näe seurakuntien perustamisliikettä.
Kaikki kirjani on suunnattu näihin neljään alueeseen.
Minulla on 2 kirjaa opetuslapseuttamisesta: -
"Etsintä ja Pelastus" ja "Jumalalle eläminen", -
3 johtamisesta: "Orgaaninen Joh- tajuus", "Matkoja Tarkoitukseen", -
joka ilmestyi vastikään, -
ja "Totuuden Etsintä", joka puhuu teologisesta oppimisesta.
Minulla on myös pari kirjaa seurakunnasta.
"Orgaaninen Seurakunta" on menekkikirjani.
Tähän mennessä olen tehnyt yhden kirjan liikkeistä: "Seurakunta 3.0"
Kirjoitus kumpuaa elämäni tarkoituksesta, -
eikä sen esittäminen ole minulle vaikeaa.
En kirjoita kirjaa ellei minulla ole siitä kokemusta.
Kysymykseni kuuluukin, teetkö edelleen näitä asioita -
eli et vain puhu niistä muille, -
vaan opetuslapseutat ja mentoroit? Ymmärsinkö oikein?
Voisitko kertoa tästä lisää?
Koen, että minun on täytynyt kokea itse kaikki, mitä kirjoitan.
Kirjat ovat täynnä esimerkkejä.
Opetan aiheesta monta kertaa ennen kuin kirjoitan siitä.
Mitä kirjoittamiseen tulee, minun täytyy vain eristäytyä ja -
alkaa kirjoittaa tarinaa, ja silloin teksti virtaa.
En kuitenkaan kirjoita kirjaa ilman omakohtaista kokemusta.
On olemassa asiantuntijoita, joilla ei ole henkilökohtaista kokemusta.
Heidän pätevyytensä tulee kirjoista ja muiden esimerkkiä seuraamalla.
Minulla täytyy olla omakohtaista kokemusta aiheesta.
Minä edelleen opetuslapseutan, perustan seurakuntia, -
mentoroin ja valmennan ihmisiä.
Mitä tarkoitat opetuslapseuttamisella?
Voisitko kertoa siitä lyhyesti?
Opetuslapsi on oppilas.
Tarkoitukseni ei ole tehdä ihmisistä Neilin oppilaita, -
vaan Jeesus käski meitä tekemään kaikki kansat hänen opetuslapsikseen.
Minulle tämä tarkoittaa sitä, että esittelen ihmiset parhaalle opettajalle.
Opetuslasten tekeminen on sitä, että yhdistetään ihminen Kristukseen, -
jotta he oppivat Häneltä siten, että he osaavat tehdä sitä koko elämänsä.
He eivät siis tule riippuvaisiksi sinusta, -
vaan autat ihmisiä kääntymään Jeesuksen puoleen -
kaikissa elämän vaiheissa, kuulemaan Hänen äänensä -
ja tutkimaan Hänen sanaansa ja elämään Jumalan perheessä.
Paavali sanoi Timoteukselle: -
Seuraa minua, niinkuin minä seuraan Kristusta.
Jos sinun pitäisi määritellä into- himosi, miten määrittelisit sen?
Sanoitkin sen jo jollain tapaa.
Intohimoni on seurakuntien perustaminen.
Raamattu ei käske meitä perustamaan seurakuntia.
Se on pelottavaa sellaiselle, jonka elämän kutsu on perustaa seurakuntia.
Se on kyllä raamatullista, mutta seurakuntia perustetaan -
tekemällä opetuslapsia.
Tämä oli toinen elämää muuttava kokemus minulle.
Ymmärsin, ettei kyse ole järjestön tai rakennuksen rakentamisesta, -
vaan opetuslapsien tekemisestä.
On väärin ajatella, että opetuslapsia syntyy, jos perustan seurakunnan.
Jos teen opetuslapsia, syntyy seurakunta.
Ohjeistan ihmisiä olemaan perustamatta seurakuntia, -
vaikka se onkin intohimoni. Ohjeistan heitä kylvämään -
evankeliumia ja Jeesusta ihmisten elämään.
Siitä syntyy seurakunta.
Koska Jeesus käski meitä tekemään opetuslapsia, -
Hän tulee rakentamaan seurakunnan.
Tämä on hyvin tärkeä ero.
Jeesus perustaa seurakuntia paljon paremmin kuin me.
Voima on Jumalan sanassa ja Hänessä, eikä meissä.
Jos teemme jotain omassa lihassamme, teot ovat kuolleita.
Monet asiat, joita teemme Kristuksen nimessä, eivät ole voimallisia, -
koska me teemme niitä eikä Jeesus.
Haluaisitko jakaa joitain rohkaisun sanoja katsojillemme?
Mitä sinulla on sydämelläsi?
Kaikki ovat varmaan huomanneet, että maaailma ympärillämme muuttuu, -
talous järkkyy ja sääkin vaihtelee ja jopa maa järisee.
Kaikki on muuttumassa. Elämme epätoivoisia aikoja, -
emmekä tiedä, mitä tulee tapahtumaan.
Aikaa ei ole paljon, ajat ovat pahat. Mennyt on mennyttä.
Meidän on aika alkaa seurata Jeesusta tosissaan, -
eikä jatkaa vanhoja tapoja perinteen takia.
Meidän täytyy tehdä, mitä Raamattu sanoo: -
kuunnella Jumalaa, rakastaa ihmisiä -
eikä keskittyä laitoksiin ja oppikysymyksiin, vaan Jeesukseen.
Paavalikin sanoi, että minun oppini päämäärä on rakkaus -
puhtaasta sydämestä ja selkeästä uskosta.
Kunpa johtajamme vain vapauttaisivat sanan ihmisten sydämiin ja -
antaisivat heidän kuunnella Jumalaa.
Uskommeko, että Jeesus voi johtaa tätä seurakuntaa?
Onko hän poissaoleva kuningas, joka on antanut -
muutamille auktoriteetin johtaa seurakuntaa. En usko.
Emme ole vielä nähneet, miltä maailma tulee näyttämään, -
kun Jumalan valtakunta on levinnyt kaikille yhteiskunnan alueille -
ja kun Jumalan ihmiset ovat niitä, joiksi heidät on tarkoitettu.
Hyvä sana: päästä irti, luovuta ja anna Jumalalle mahdollisuus.
Kiitos seurastanne, katsojat!
Oli ilo saada sinut ohjelmaan, Neil.
Kiitos! Jumala siunatkoon sinua!
Suomennos: Sonja Mattayev