o
Tervetuloa ohjelmaamme, David Goodwin. - Kiitos.
Tulet Australiasta.
Kertoisitko perheestäsi ja työstäsi?
Vaimollani ja minulla on kuusi lasta.
Saimme heidät eri kautta.
Meillä on neljä adoptiolasta.
Kaksi adoptoimme hieman vanhempina, kaksi vauvoina.
Lisäksi meillä on kaksi biologista lasta.
Olemme tehneet lapsityötä sen ajan, kun olemme olleet naimisissa.
Olin lapsityössä jo teini-ikäisenä.
Olin pyhäkoulunopettaja ja sitten lapsi- ja perhetyön pastori.
Meillä oli projekteja, joissa kävi vuosittain tuhansia lapsia.
Nyt olen toiminut kouluttajana ja lasten sielunhoitajana.
Mitä on kristillinen sielunhoito?
Se on yleistermi monelle erityyppiselle sielunhoidolle.
On olemassa pastoraalista sielunhoitoa, -
jossa pastori neuvoo hengellisissä asioissa.
Sitten ihmisten kanssa voidaan rukoilla.
Ihmisillä on huolia, ja he kaipaavat rukousta.
Siihen voi liittyä rohkaisun, vahvistuksen ja neuvon sanoja.
On olemassa myös ammatillista kristillistä sielunhoitoa.
Miten kristillinen sielunhoito ja maallinen terapia eroavat?
Kerron siitä esimerkin.
Esitin urani alkuvaiheessa saman kysymyksen terapeutille.
Kysyin: "Mitä ajattelet kristillisestä sielunhoidosta?"
Terapeutti vastasi: -
"Kristilliset sielunhoitajat pärjäävät tiettyyn pisteeseen asti"
He osaavat neuvoa hengellisissä asioissa.
Ihminen ei kuitenkaan ole pelkästään hengellinen olento.
Meissä on myös tunteellinen ja fyysinen puoli.
Tunteisiin liittyviä tarpeita ei voi hoitaa -
esimerkiksi ajamalla ulos pahoja henkiä.
Jotkut kärsivät tunne-elämän haavoista.
Se vaikuttaa myös hengelliseen kasvukykyyn.
Ihmisen täytyy ensin käsitellä vihantunteita ja muita tunteita, -
jotta hän pystyy vastaanottamaan Kristuksen.
Olen sekä hengellinen sielunhoitaja että maallinen terapeutti.
Käytän ammatillisia menetelmiä.
Ne eivät kuitenkaan korvaa rukousta.
Terapiatyöskentelyssä lapsi alkaa ymmärtää, -
mikä on rukouksen merkitys.
Jos joku ymmärtää ja hyväksyy Isän ehdottoman rakkauden, -
hän on avoin rukoukselle ja rukousvastauksille.
Monet tapaamani lapset eivät hyväksy Isän ehdotonta rakkautta.
Ajatellaan vaikkapa tyttöä, jota isä on käyttänyt hyväkseen.
Kuinka tyttö voisi ymmärtää Isä Jumalan rakkautta?
Entäpä poika, joka on tullut isänsä hylkäämäksi -
ja lisäksi vielä toistuvasti äidin uusien poikaystävien hylkäämäksi?
Kuinka poika voi ymmärtää, millainen on Isä Jumalan rakkaus?
Työstän lasten kanssa tämänkaltaisia ongelmia.
Yritän saada heidät näkemään, että Jumala rakastaa heitä ehdoitta -
ja että Hän haluaa auttaa.
Havainnollistan sitä usein tuhlaajapojan kertomuksella.
Poika ruokki sikoja. Hän vajosi pohjalle.
Hän ajatteli, -
että hänen isänsä palvelijoillakin on paremmat oltavat.
Hän päätti mennä pyytämään, että hän pääsisi isän palkolliseksi.
Poika ei ymmärtänyt, että isä rakasti häntä ehdoitta.
Isä ei ottanut häntä palkolliseksi vaan pojaksi.
Mikä merkitys on ammatillisella koulutuksella?
Voimme antaa sielunhoitoa Pyhän Hengen johdatuksessa.
Valitettavasti monet kutsuvat itseään sielunhoitajiksi, -
mutta heillä ei ole koulutusta.
Tapahtuu valitettavia asioita.
Seurakuntien pitäisi erottaa rukous ja ammatillinen sielunhoito.
Kysyit, miksi tarvitaan ammatillista sielunhoitoa, -
kun meillä on Pyhä Henki.
Vastaan kysymällä, miksi tarvitsemme lääkäreitä, -
kun voimme rukoilla sairaiden puolesta?
Me voimme käyttää Jumalan antamia taitoja ja lahjoja -
esimerkiksi lääketieteen alalla.
Jumala voi joskus parantaa lääketieteen kautta.
Sama pätee sielunhoitoon.
Jumala auttaa meitä ymmärtämään ihmismieltä, -
jotta voimme parantaa tunne-elämän haavoja -
ja korjata lasten käyttäytymiseen liittyviä ongelmia.
Se vaatii ammatillisia taitoja.
Äitikään ei aina pelkästään rukoile lasten puolesta.
Joskus on puututtava lapsen käytökseen.
Kumpaakin tarvitaan.
Joku on sanonut, -
että käsittelemättömät kivut siirtyvät seuraavaan sukupolveen.
Mitä mieltä olet siitä?
Se on hyvä kysymys.
Samat ihmiset, jotka pitävät lasten sielunhoitoa tarpeettomana, -
joutuvat myöntämään, että monet aikuiset kärsivät ongelmista, -
joista he kärsivät jo lapsena ja jotka ovat jääneet käsittelemättä.
Tapasin erään naisen, joka oli jo yli 70-vuotias.
Tapasimme kirkon ovella.
Hän kertoi olleensa 8-vuotias, kun hänen äitinsä kuoli.
Hän itki, ja hänen silmänsä täyttyivät kyynelistä.
Hän sanoi seisoneensa äitinsä arkun vieressä katselemassa tätä, -
kun hänen kaksi tätiään sanoivat: "Sinun ei saa itkeä."
"Äitisi ei haluaisi, että itket. Ei itku tuo häntä takaisin."
Pikkutyttö ei saanut lupaa itkeä.
Hän ei saanut käydä läpi normaalia suruprosessia.
Hän ei saanut käsitellä menetystään.
Nyt, yli 70-vuotiaana, hän itki yhä.
Hän ei ollut pystynyt käsittelemään suruaan.
Samankaltainen ongelma syntyy, -
kun nuoret pojat eivät saa osoittaa kiintymystään isäänsä kohtaan -
tai jos heillä ei ole ollut hyvää, rakastavaa suhdetta vanhempiinsa.
On ajateltu, ettei poikien sovi osoittaa tunteita tai kiintymystä -
fyysisellä tai emotionaalisella tavalla.
Kun heistä tulee isiä ja aviomiehiä, -
he eivät pysty osoittamaan kiintymystä.
Aikuiset siirtävät omia ongelmiaan seuraavalle sukupolvelle.
Se vaikuttaa suhteisiin, -
ja ongelmat toistuvat seuraavassa sukupolvessa.
Mitä tarkoittaa lapsilähtöinen sielunhoito?
On olemassa monenlaisia terapiamuotoja.
Pääasiallisia terapiamuotoja on 400, ellei jopa 500.
Lapsilähtöinen, asiakaslähtöinen tai henkilölähtöinen sielunhoito -
on monista käytetyistä hoitomuodoista yksi.
Yksi hoitomuoto kiinnostaa erityisesti kristittyjä, -
sillä siinä keskitytään ehdottomaan rakkauteen.
Lapsilähtöisessä sielunhoidossa katsotaan käytöksen taakse -
ihmiseen ja lapseen Jeesuksen näkökulmasta.
Se voidaan tiivistää raamatunlauseeseen: -
"Kun vielä olimme Jumalan vihollisia, Hän rakasti meitä."
Käytös saattaa olla väärää ja voi olla ongelmia, -
mutta silti Jumala rakastaa lasta.
Lapsilähtöisessä sielunhoidossa rakennetaan ensin välittävä, -
rakastava ja luottamukseen perustuva suhde.
Se perustuu kunnioitukseen.
Yritetään luoda ilmapiiri, jossa lapsi kokee voivansa luottaa.
Näin hän voi avautua ja alkaa työstää asioita.
Tärkeintä on luottamukseen ja välittämiseen perustuva suhde, -
jossa lapsi voi työstää asioita sielunhoitajan kanssa.
Raamatusta löytyy periaatteita, miten kohdata ihmisiä.
Millaisia sielunhoitomenetelmiä Jeesus käytti?
Jeesus lähestyi ihmisiä monella eri tavalla.
Hänellä oli kyky kohdata ihmisiä siinä tilanteessa, -
missä he olivat.
Jeesus lähestyi rikasta nuorukaista behavioristisesta näkökulmasta.
Hän paljasti nuorukaisen elämästä tietyn käyttäytymismallin.
Nuorukainen ei ottanut vastaan Jeesuksen neuvoja.
Jeesus kosketti tärkeintä asiaa nuorukaisen elämässä.
Sielunhoitajana on lohdullista tietää, -
ettei Jeesuksenkaan neuvoja otettu aina vastaan.
Sielunhoidon onnistuminen riippuu asiakkaan itsensä vastauksesta.
Jeesus osasi aina kohdata ihmiset juuri oikealla tavalla.
Toinen esimerkki oli kohtaaminen Emmauksen tiellä.
Ylösnousemuksensa jälkeen Jeesus kohtasi kaksi opetuslasta.
Hän haastoi heidän väärät uskomuksensa.
Se tunnetaan kognitiivis- behavioraalisena terapiana -
tai rationaaliterapiana.
Jeesus paransi masennuksen muuttamalla väärät uskomukset -
ja näkökulman.
Jeesus haastoi ihmisten uskomuksia hyvin usein.
Sakkeus on toinen esimerkki.
Jeesus osoitti Sakkeukselle, että tämän käytös oli väärää.
Sakkeus sai korjata käytöksensä seuraukset ja muuttua.
Millaisissa tilanteissa lapsi tarvitsee sielunhoitoa?
Jos lapsi kasvaa kristillisessä ympäristössä, -
tavallisia pulmia ja asioita voidaan käsitellä perheen kesken.
Lapsi saattaa kuitenkin kohdata ongelmia, -
joiden takia vanhemmat hakevat lapselle ammattiapua.
Sielunhoito voi tarjota ammatillista terapiaa -
ja hengellistä ohjausta.
Lapsi saattaa kohdata tilanteita, jotka ovat tavallista raskaampia.
Tällaiset tilanteet saattavat pitkittyä.
Ajatellaan esimerkiksi koulukiusaamista.
Joskus riittää, että vanhemmat keskustelevat lapsen kanssa, -
ja ammattiapua ei tarvita.
Joskus kiusaaminen jatkuu kuukausia.
Lapsi ei enää suostu menemään kouluun -
tai hän menee kouluun hyvin vastahakoisesti.
Lapsesta saattaa tuntua, että kaikki ovat häntä vastaan.
Nämä ovat merkkejä siitä, -
että lapsi saattaa tarvita ulkopuolista apua.
Lapsilla voi olla monenlaisia kipuja.
He voivat kärsiä surusta, hyväksi- käytöstä tai kiusaamisesta.
Jos lapsen kipu tuntuu pitkittyvän, ratkaisua ei löydy -
tai ongelmat alkavat vaikuttaa lapsen oppimiseen ja kasvuun, -
vanhemman kannattaa hakea lapselle ammattiapua.
Miten lapsen sielunhoitoprosessi koskettaa koko perhettä?
Jos haluaa auttaa lasta, -
usein täytyy ottaa huomioon lapsen kasvuympäristö.
Usein lapsen elinympäristö -
saattaa olla osatekijä lapsen ongelmissa.
Vanhempien ei pidä luovuttaa ja potea syyllisyyttä.
Vanhempien on vain tarkasteltava kodin tilannetta -
ja pohdittava, miten se vaikuttaa lapseen.
Joissakin perheissä ollaan hyvin piittaamattomia, -
rakkaudettomia ja kyvyttömiä ymmärtämään.
Perheessä voi olla monia asioita vialla.
Joissakin perheissä on väkivaltaa.
Lapset saattavat nähdä perheessä väkivaltaa tai olla sen kohteena.
Tällaisissa tilanteissa täytyy auttaa koko perhettä.
Tarvitaan perheterapiaa ja vihanhallintakursseja.
On myös aivan tavallisia perheitä, jotka yrittävät parhaansa.
Silti lapsista joku tai jotkut voivat huonosti.
Syy ei aina ole vanhemmissa, -
mutta silti vanhemmat voivat tehdä muutoksia, -
jotta oppimisympäristö ja perhe tukisivat lapsen hyvinvointia.
Sielunhoitajan täytyy pystyä tunnistamaan eri tilanteet.
Hän voi pyytää vanhempia osallistumaan perheterapiaan -
tai ehdottaa muutoksia perheen dynamiikkaan ja toimintaan.
Jos vanhemmat todella haluavat auttaa lasta, -
he tekevät kaikkensa, jotta asiat muuttuvat.
Mikä on seurakuntien lapsityön merkitys?
Miksi on tärkeää kertoa lapsille Jeesuksesta?
Lasten kautta koko maailma on ulottuvillamme.
Lapset ovat perintömme ja seuraava sukupolvi.
Jos haluamme, että meistä pidetään huolta vanhoina, -
meidän on satsattava lapsiimme.
Lapsen elämässä on tiettyjä kehitysvaiheita, -
jolloin lasten tulisi oppia tiettyjä asioita.
Vanhemmat yleensä ymmärtävät lapsen kehitysvaiheita.
On olemassa myös uskon kehittymisvaiheita.
Se alkaa päivänä, jolloin vauva tulee kotiin.
Lapsi oppii kolmena ensimmäisenä ikävuotena luomaan yhteyden -
ja kiintymään läheisiin.
Se, miten hyvin vauva osaa luoda yhteyden, on merkki siitä, -
miten hyvin hän pystyy myöhemmin luomaan ihmissuhteita -
ja suhteen Jumalan kanssa.
Vanhemmille on opetettava, -
miten huolehtia näistä asioista, kun lapset ovat pieniä.
Tietenkin lapset opetetaan rukoilemaan -
ja erottamaan oikea ja väärä.
Sanotaan, että lapsi on moraalisesti kypsä 8-vuotiaana.
Hän on omaksunut arvot, joiden pohjalta hän päättää loppuikänsä, -
mikä on oikein ja väärin.
Lapsi on opetettava 8. ikävuoteen mennessä -
erottamaan oikean ja väärän, asettamaan rajoja -
ja tunnistamaan valintojen seuraukset.
Sitten lasta ohjataan kohti teini-ikää, -
joka on myrskyisää aikaa lapsen elämässä.
Usko, joka hänellä on teini- iässä, määräytyy sen mukaan, -
miten hyvin lasta on valmisteltu ikävaihetta varten.
Kiitos, David. Oli ilo, että olit täällä. - Kiitos.
Haastattelun suomennos: Marianne Tenetz