o
Tänään meillä on aivan erityinen vieras kaukaa Boliviasta.
Natividad Vargas.
Tervetuloa Suomeen. Se oli pitkä matka.
Kiitos. Olen täällä ensimmäistä kertaa.
Kaikki on uutta.
Täällä on paljon lunta ja ihmiset ovat hyvin lämpimiä.
Tunnen olevani täällä kuin kotonani, vaikka en ymmärrä kieltä.
Kiitän siitä Jumalaa. -Tervetuloa Suomeen.
Voisitko kertoa kuka olet ja mistä tulet?
Nimeni on Natividad. Olen bolivialainen.
Haluaisin puhua elämästäni ja lapsuudestani.
Vanhempani kuolivat, kun olin kolmivuotias.
Eräs nainen huolehti minusta seitsemänvuotiaaksi asti.
Jouduin kärsimään paljon tämän naisen vuoksi.
Eräs pariskunta tuli viemään minut pääkaupunkiin La Paziin.
Olin seitsemänvuotias.
Monet lapset kärsivät kaduilla hylättyinä, ilman isää ja äitiä.
Nykyään monet kärsivät täysin hylättyinä.
Hylättiinkö sinutkin? Asuitko muiden hylättyjen lasten kanssa?
Isäni ja äitini, koko perheeni oli kuollut.
Minulla ei ollut perhettä.
Kasvoin viemärissä, koska en tiennyt minne mennä.
Kun asuin siellä, ainoat ystäväni olivat rotat.
Ne olivat ystäväni.
Viemäri oli pimeä, kostea ja likainen.
Peittoni ja sänkyni oli tehty papereista ja sanomalehdistä.
Avasin roskapusseja, jotta sain syötyä ruoantähteitä.
Jos en löytänyt mitään, edes kovaa leipää, -
söin mädäntyneitä hedelmiä viemärissäni.
Itkin jatkuvasti silloin seitsemänvuotiaana.
Lapsuuteni oli hyvin surullinen.
Olin ilman isää ja äitiä.
Kuvittelin usein, että isäni ja äitini olivat etsimässä minua.
Mutta he eivät vastanneet, vaikka kuinka huusin.
Uskon, että Jumala johdatti poliisit lopulta luokseni.
He hakivat minut kadulta orpokotiin.
Mutta Jumala nosti sinut sieltä ja lähdit pois?
Sinulla on suurenmoinen tarina, sillä olet nyt täällä.
Kyllä. Sen jälkeen kun kasvoin orpokodissa, menin naimisiin.
Jumala antoi minulle ihanan avioliiton.
Sitten tulin raskaaksi. Raskaus eteni kahdeksannelle kuulle.
Sen jälkeen kurkkuni tuli kipeäksi.
Join sitruunajuomaa, eikä vauva enää liikkunut seuraavana aamuna.
Mitä teit sitten?
Menin lääkäriin. He tutkivat minut uudelleen ja uudelleen.
Siihen aikaan Boliviassa ei ollut erikoislääkäreitä.
He tutkivat vain käsin tunnustelemalla.
He sanoivat, että kaikki oli hyvin ja voin lähteä kotiin.
Päivät ja viikot vierivät, ja pian oli kulunut yhdeksän kuukautta.
Niiden kuukausien jälkeen alkoivat synnytyskivut.
Mieheni vei minut lääkäriin neljältä aamulla.
Synnytyssalissa lääkäri ja sairaanhoitaja tutkivat kohtuni.
Heidän kasvonsa muuttuivat surullisiksi ja huolestuneiksi.
Jotain ikävää oli tapahtunut.
Mitä sitten tapahtui?
Leikkasivatko he sinut?
Yksi lääkäreistä lähti etsimään miestäni.
Hän kysyi: "Kuka on rouva Natividadin mies?"
Mieheni vastasi: "Minä olen."
Lääkäri sanoi: "Vaimosi on saanut vakavan kohtutulehduksen, ja -
hänen kohdussaan oleva sikiö on täysin mädäntynyt.
Vaimollasi on vähäiset mahdollisuudet selviytyä."
- Eli vauva oli ollut kuolleena kaksi kuukautta?
Ei. Olin ollut raskaana kahdeksan kuukautta.
Vauva oli ollut kuolleena noin kolme viikkoa.
-Kuolleena. -Niin. Kuolleena kohdussani.
Lapsi oli jo täysin mädäntynyt.
Kun sain tietää, että lääkärit arvelivat minun kuolevan pian, -
aloin itkeä ja huutaa ja pyysin lääkäreitä pelastamaan henkeni.
Silloin lääkärit valmistelivat minut nopeasti leikkausta varten.
He avasivat kohtuni, josta lähti mädän haju.
He ottivat vauvan, joka oli jo täydessä hajoamistilassa -
ja laittoivat sen muovipussiin.
Kun lääkärit puhdistivat minua, olin kuolemantuskissa -
ja sydämeni pamppaili niin, että se tuntui nousevan ylös kurkusta.
Näkö alkoi hämärtyä, ja lääkärien äänet tuntuivat yhä kaukaisemmilta.
Siellä leikkaussalissa minä kuolin, kaikkien ollessa läsnä.
Yhtäkkiä henkeni lähti ruumiistani ja aloin kohota kattoa kohti.
Kun henkeni oli juuri menossa katon läpi, näin suuren valon.
Se oli häikäisevä, ja se puhui minulle: -
"Natividad, nyt ei ole sinun aikasi tulla mukaani.
Minä tarvitsen sinua maan päällä, jotta julistaisit minun Sanaani.
Tee työtäni. Palaa takaisin ruumiiseesi."
Hengessäni tiesin, että valo oli Jeesus Nasaretilainen.
Sanoin Jeesukselle: "Ota minut mukaasi."
Jeesus vastasi: "Et voi tulla nyt, sillä aikasi ei ole vielä tullut.
Haluan, että teet työtäni."
Hän sanoi: "Muistatko, kun olit kymmenvuotias?
Se auto ei ajanut ylitsesi, koska minä pysäytin sen käsilläni.
Minä varjelin sinun elämäsi."
Eli sinä keskustelit itse Jeesuksen kanssa?
Kyllä, minä keskustelin Herran kanssa.
-Valo oli Jeesus? -Kyllä.
Hengessäni tiesin, että valo oli Jeesus.
En tietenkään nähnyt Hänen kasvojaan.
Mutta Hän puhui minulle valon läpi.
Sitten katsoimme Jeesuksen kanssa alas, ja näin ruumiini.
He elvyttivät minua antamalla sydänhierontaa ja sähköä -
yhä uudelleen ja uudelleen, jotta tulisin tajuihini.
Mutta se kaikki oli turhaa.
Sitten lääkäri sanoi: "Tämä nainen on kuollut.
Mitään ei ole enää tehtävissä."
Silloin lääkärit ja osa sairaanhoitajista lähti pois.
Ruumiini luo jäi kolme hoitajaa.
Yksi heistä alkoi poistaa laitteita ja toinen puhdistaa ruumistani.
Näin kohtuni, joka oli auki.
Lääkärit eivät edes ommelleet kohtuani, vaan jättivät sen auki.
Miksi ommella? Mitään ei ollut enää tehtävissä.
Sitten he peittivät minut päästä varpaisiin -
valkoisella lakanalla ja veivät ruumiini pois.
Näin, kun ruumistani kuljetettiin sairaalan käytävillä.
He veivät minut ruumishuoneeseen. Mitään ei ole enää tehtävissä, -
kun ihminen on ruumishuoneessa. - Eli kaikki päättyi siihen.
Vihollinen sanoo, että kaikki on päättynyt.
Paholainen sanoo, että sinun kohdallasi kaikki on päättynyt.
Mutta Jeesus sanoo, että tämä on kaiken alku.
Tästä alkaa suuri voitto.
Jumala on tehnyt suuria asioita elämässäni.
Kun ruumiini oli ruumishuoneessa, Herra sanoi minulle uudestaan: -
"Natividad, haluan että palaat ruumiiseesi ja julistat Sanaani, -
sillä tulen tekemään suuria töitä elämässäsi."
Silloin Jeesus sanoi minulle: "Palaa nyt, Natividad."
Kun palasin, avasin silmäni ja näin valkoisen lakanan kasvoillani.
Nostin käteni ja otin lakanan pois kasvoiltani.
Katsoin sivulleni ja näin, kun sairaanhoitajat käsittelivät -
useita sideharsoja pöydän ääressä. He olivat varmasti -
valmistelemassa minua ruumisarkkua varten.
Mutta henkeni palasi takaisin ruumiiseeni silmänräpäyksessä.
Sanoin sairaanhoitajalle: "Hoitaja, missä olen?
Mitä minulle tapahtui?"
Se oli todella suuri säikähdys.
Luukkaan evankeliumissa on kertomus lesken pojasta, jota -
oltiin viemässä haudattavaksi Nainin kaupungissa.
Siinä kerrotaan, että he joutuivat pelon valtaan.
Sairaanhoitajat olivat peloissaan.
Eräs heistä sanoi: "Nainen, et ole kuollut, et ole kuollut! -
Sinä elät!" Sanoin hänelle, että en ole -
kuollut, koska Jeesus herätti minut.
Kiitän Jumalaa siitä, että sain elämäni takaisin.
Sen ansiosta olen täällä Suomessa. - Hienoa, hienoa.
Toivuitko täysin tämän jälkeen?
Lääkärit alkoivat puhdistaa kohtuani.
Eräs lääkäri oli lähelläni, ja kysyin häneltä: "Mitä tapahtui?"
Hän vastasi: "Natividad, älä puhu, sillä kohtusi on auki.
Haluan sinun tietävän, että olit kliinisesti kuollut ja -
sinun ruumiisi vietiin ruumishuoneeseen.
Miehesi ei ole enää täällä.
Hän lähti kotiin valmistelemaan ruumiinvalvojaisia.
Kutsumme hänet nyt tänne."
Silloin lääkärit alkoivat puhdistaa kohtuani.
He kaapivat, leikkasivat ja poistivat osan munasarjoista.
He poistivat myös osan kohdusta, koska se oli vioittunut.
Lääkäri sanoi, että tulehduksen vuoksi selkärankani vaurioitui -
enkä pystyisi enää koskaan kävelemään.
Olin halvaantunut, eli tunto oli hävinnyt jaloistani.
Lääkäri sanoi myös, etten voisi saada lapsia enää koskaan.
Olin vuoteenomana sairaalassa kuukauden ja 25 päivää.
Eräänä aamuna lääkäri tuli poistamaan katetrit kohdustani.
Mutta hän ei pystynyt. Ne olivat kasvaneet kudokseen.
Lääkäri sanoi: "Natividad, toinen leikkaus on tarpeen."
Lääkäri lähti huoneestani. Kello oli 8 aamulla. Katsoin ylös -
ja sanoin: "Jeesus, jos tahdot, anna leikkauksen toteutua.
Pyydän vain, että tahtosi tapahtuu elämässäni."
Silloin huoneeseeni tuli kirkas valo. Se valaisi sänkyni kokonaan.
En ymmärtänyt, mitä oli tapahtumassa.
Valon takaa tuli sisään muutama lääkäri.
He olivat erilaisia kuin muut lääkärit.
Heillä oli yllään pitkät valkoiset puvut.
He ympäröivät sänkyni. He eivät sanoneet eivätkä tehneet mitään.
He seisoivat paikoillaan ikään kuin odottaen jotakuta.
Silloin ovesta astui sisään henkilö, joka oli heitä suurempi.
En nähnyt hänen kasvojaan enkä vaatteitaan, sillä valo -
ympäröi hänet kokonaan. Hän lähestyi minua, nosti peittoani -
ja poisti katetrit käsillään.
Nostin pääni nopeasti kiittääkseni häntä.
Silloin näin hänen kätensä. Niissä oli naulojen jäljet.
Pelästyin ja suljin silmäni. Aloin itkeä ja huutaa, että Herra -
oli suorittanut leikkauksen. Tunnistin naulan jäljistä, että -
Jeesus Nasaretilainen oli suorittanut lopullisen leikkauksen.
- Hienoa. - Se oli suuri ihme.
Sairaanhoitaja tuli juosten luokseni ja kysyi, miksi itkin.
Vastasin, etten tarvinnut toista leikkausta, sillä lääkärit olivat -
poistaneet katetrit.
Hän kysyi: "Ketkä lääkärit? Ei täällä ole käynyt ketään."
Sanoin hänelle, että he olivat täällä.
Hoitaja juoksi kutsumaan lääkäreitä.
He tulivat ja kysyivät: "Kuka meistä poisti katetrin?
Katsoin heitä ja sanoin: "Ei kukaan teistä, sillä -
Jeesus ja Hänen enkelinsä poistivat ne.
En tarvitse toista leikkausta."
Toiset sanoivat, että se oli ihme, ja toiset epäilivät.
Lääkärit olivat keskenään eri mieltä.
Olin silloin makuulla puoliksi halvaantuneena, ja tunto oli -
hävinnyt jaloistani.
Silloin päässäni kaikui ääni, joka sanoi: -
"Natividad, mitä teet sängyssä? Nouse ylös!"
Eli kaksi ihmettä. Ensin palasit takaisin ruumiiseesi, ja sitten -
sinulta poistettiin katetrit, jotta märkä saatiin ulos.
Sinulle kerrottiin myös, että jäisit halvaantuneeksi etkä -
pystyisi saamaan lapsia enää koskaan?
Kyllä. Lääkärit sanoivat, etten pystyisi enää kävelemään ja -
joutuisin käyttämään pyörätuolia. En saisi myöskään enää lapsia.
Kun kuulin äänen, joka käski minua nousemaan sängystä, tartuin -
lääkäriä kädestä ja lähdin sängystä pois.
Lääkärit pyysivät minua pysymään sängyssä.
En voinut seistä, sillä jalkani olivat heikot enkä tuntenut niitä.
Pian tunsin lämpöä, joka oli kuin tulta.
Se nousi selkärankaani asti, ja tunto palasi jalkoihini.
Lääkärit sanoivat, että pysyisin sängyssä sillä -
miehesi ei ole tuonut sinulle pyörätuolia.
Mutta minä pysyttelin pystyssä ja otin samalla tukea lääkäreistä.
Otin ensimmäiset askeleet ja irrotin otteeni lääkäreistä.
Nostin käteni ja sanoin: "Minä kävelen, minä kävelen!"
Lääkärit itkivät liikutuksesta. He olivat todistamassa, kuinka -
Jumala teki ihmeen elämässäni. - Eli kolmas ihme lyhyessä ajassa?
- Kyllä. - Olet kokenut vielä lisää ihmeitä?
Kyllä. Lääkärit ihmettelivät, sillä katetrien poiston -
aiheuttamat aukot olivat umpeutuneet ja arpeutuneet.
Pystyin lisäksi kävelemään. Eräs lääkäri tuli luokseni itkien.
Hän halasi minua ja sanoi: "Et tarvitse enää sairaalahoitoa, -
voit mennä kotiisi." Lähdin siis kotiini.
Monet lääkärit ottivat Jeesuksen vastaan.
Sanoin miehelleni jälkeenpäin, että Jeesus kutsuu minua -
julistamaan Sanaansa. Mutta miten voin julistaa, jos olen -
luku- ja kirjoitustaidoton, oppimaton ja ujo?
Miten se olisi mahdollista?
Mitä haluaisit sanoa ihmisille, jotka eivät tunne Jeesusta?
Mitä Jeesus käski sinun julistaa?
Haluaisin sanoa, että ainoa ratkaisu kaikkien teidän -
ongelmiin on Jeesus Nasaretilainen.
Olitpa sitten sairas, halvaantunut, syövän tai masennuksen kourissa, -
Jeesus on ainoa ratkaisu.
Hän sanoo: "Minä olen ylösnousemus ja elämä. Joka uskoo minuun, -
se elää, vaikka olisi kuollut." Hän tuli antamaan elämän ja -
yltäkylläsen elämän.
Riennä kirkkoon, joka on sinua lähinnä ja etsi Jumalaa.
Hän on kaikissa seurakunnissa. Älä sulkeudu masentuneena tai -
sairaana kotiisi. Riennä Jeesuksen syliin.
Jeesus ei vain parantanut munasarjojani ja kohtuani, -
joista puuttui osia, vaan Hän palautti kohtuni entiselleen.
Sitten Hän siunasi kohtuni niin, että tulin uudestaan äidiksi.
Tulin raskaaksi 11 kuukautta sen jälkeen, ja sain kauniin tytön.
Jos Jumalalla on valta saada kohtuni osa kasvamaan, miksei -
se voi tapahtua myös sinulle? Hän voi saada lihan tai luun kasvamaan.
Hän voi tehdä verensiirron, Hän voi parantaa hermot, nivelet ja luut.
Jos lääkäri sanoo, että sinulla on osteoporoosi, Jumala sanoo, että -
Hän uudistaa sinun luusi. Hänellä on valta tehdä se.
Kannustan jokaista etsimään Jumalaa, sillä Hänellä on ratkaisu.
Hän on suuri ylilääkäri.
Mitä haluaisit sanoa uskoville, -
jotka ovat jo antaneet elämänsä Jeesukselle?
Lyhyesti, sillä aika alkaa loppua.
Haluaisin puhua kaikille veljille ja sisarille sekä pastoreille.
Pastorit, älkää lannistuko alkuvaikeuksien takia.
Te tiedätte, etten osannut lukea enkä kirjoittaa.
Olen silti käynyt jo 26 maassa julistamassa ja todistamassa.
Tuhannet ihmiset ovat tulleet uskoon.
Jumala on käyttänyt minua myös Afrikassa. Olemme perustaneet -
300 lapselle koulun, joka sijaitsee Kamerunin ja -
Päiväntasaajan Guinean rajalla.
Älkää turvautuko vain rukoukseen älkääkä sanoko: "Voi Afrikkaa!"
Meidän ei tule säälitellä Afrikkaa, vaan toimia.
Jumala on kutsunut sinut julistamaan -
Sanaansa maan ääriin asti.
Julistakaamme Jumalan Sanaa. Hän ei välitä siitä, -
oletko mies vai nainen, nuori vai vanha. Hän haluaa, että -
julistamme Hänen Sanaansa maan ääriin saakka. Kiitos paljon.
Jumalan siunausta. Kiitos, veljeni.
Kiitos paljon, että olit studiossa kanssamme, Natividad Vargas.
Jumala siunatkoon sinua. Tehköön Hän edelleen elämässäsi suuria -
töitä, joita vain Hän voi tehdä. Haluaisin toivottaa Jumalan -
siunausta myös katsojille. Antakaa elämänne Jeesukselle.
Hän on ainoa tie. Hän on totuus ja elämä.
Kiitos paljon, että olit täällä kanssamme. - Kiitos.
Suomennos: Marjaana Hänninen