o
Olette tervetulleita ohjelmaamme. - Kiitos. On kiva olla täällä.
Mitä kuuluu? - Hyvää.
Suomalaisten vieraanvaraisuus on lämmittänyt meitä.
Suomalaiset ovat yhtä lämpimiä kuin talojensa hienot tulisijat.
Mikä teidät toi Suomeen tällä kerralla?
Meridel on pitämässä eheytymisseminaareja.
Sen lisäksi haluamme puhua Israelista.
Olemme seuranneet tätä kutsumusta jo 40 vuotta.
Haluamme opettaa eheytymisestä ja kertoa Israelista.
Jay on opettanut Israelin ainutlaatuisuudesta.
Israelin ainutlaatuisuutta ei aina ei ymmärretä.
Olette käyneet Suomessa usein. Miksi?
Meillä on täällä perhettä.
Poikamme Chris on naimisissa suomalaisen naisen kanssa.
Chris ja Terhi asuvat perheensä kanssa Helsingissä.
Chris on media-alan yrittäjä.
Terhi on koulupsykologi.
Chris ja Terhi saivat puoli vuotta sitten kaksospojat.
Nyt heillä on kolme poikaa.
Kyllähän vaarin ja mummin täytyy päästä katsomaan lastenlapsia.
Heillä on puolivuotiaat kaksospojat ja kahdeksanvuotias Noam-poika.
Noam käy kolmatta luokkaa.
Puhutaanpa TV-työstä. Eletään mielenkiintoisia vaiheita.
Poikanne David on siirtymässä vetovastuuseen TV-työssänne.
Miltä se tuntuu?
Hyvä kysymys!
On kuin uni kävisi toteen.
Lapsemme jatkaa kutsumusta, jonka olemme saaneet Jumalalta, -
ja vie sitä eteenpäin uusimman teknologian avulla.
Se on suuri rohkaisu meille.
Jatkamme edelleen TV-ohjelmien tekemistä.
Pystymme nyt keskittymään asioihin, jotka Jumala asettaa sydämiimme.
Ne ovat asioita, jotka olemme joutuneet asettamaan syrjään, -
kuten henkilökohtainen palvelutyö ja käsikirjoittaminen.
Niihin ei ennen jäänyt aikaa, -
koska hallinto, talous ja matkustus vaativat kaiken huomiomme.
Perustimme Israel Vision -yhtiön kymmenen vuotta sitten.
Haluamme julistaa kansakunnille Sanaa television välityksellä.
Ohjelmamme näkyy GOD TV:llä sekä Kanadassa, Yhdysvalloissa, -
Australiassa, Uudessa- Seelannissa, Intiassa, -
Afrikassa ja Kaukoidässä.
Israel Vision -ohjelma näkyy kaikkialla maailmassa jatkossakin.
David toimii nyt ohjelman tuottajana.
Meridel, miltä sinusta tuntuu? - Ihanalta.
En ole ollut niin paljon mukana käytännön työssä, -
koska minulla on ollut oma työ.
Olemme silti vedonneet yhdessä Israelin puolesta.
On ihanaa nähdä, miten muutkin pojat ovat mukana mediatyössä.
Se on meille suuri helpotus.
Pojat hoitavat tuotantopuolen.
Me saamme keskittyä asioihin, jotka ovat lähimpänä sydäntämme, -
eli ihmisiin, kirjoittamiseen ja matkustamiseen.
Voimme jakaa sitä, mitä olemme saaneet.
Olemme hyvin siunattuja avioparina ja perheenä.
Olette mediaperhe.
Onko media niin jännittävä ala, -
että lapsennekin haluavat olla mukana?
Onko kyseessä isompi Jumalan kutsumus?
Kun Jumala kutsui meidät 1969, asuimme Kanadassa.
Jay toimi sairaalan apulaishallintojohtajana.
Olimme hyvin toimeentuleva nuori aviopari.
Herra sanoi: "Jos rakastat minua, rakasta kansaani."
Istuin puutarhapöydän ääressä. Tulin hyvin surulliseksi.
Olin harmissani ja hämilläni Jumalan puheesta.
Ajattelin, että olin rakastanut ja palvellut Häntä hyvin.
Olin mm. auttanut hädänalaisia Intiassa.
Jumala ajattelee kuitenkin eri tavalla.
Jumala haastoi meitä.
Jay ajoi urheiluautollaan pihatielle.
Hän riisui ajohansikkaansa ja astui ovesta sisään.
Olemme kanadanjuutalaisia.
Kerroin Jaylle arastellen, mitä päivällä oli tapahtunut.
Nyt tuo tilanne naurattaa...
Nykyään tiedän varmasti, milloin Jumala puhuu.
Jay kysyi: "Miksei Jumala puhu minulle?"
Jay oli hieman tuohtunut.
Meridel sanoi: "Olet niin kiireinen työssäsi."
"Et ehdi kuunnella Herraa. Rauhoitu, hiljenny ja kuuntele."
Meridel oli oikeassa.
Haluan sanoa jotakin.
Seuraava päivä oli sapatti. Jay nousi aikaisin aamulla.
Jay sieppasi Raamatun ja sanoi: -
"Menen metsään enkä palaa, ennen kuin Jumala puhuu."
Olin järkyttynyt.
Naiset, kun Herra puhuu miehillenne, -
pitäkää kiinni, se on menoa.
Menin kävelemään metsään. Mitään ei tapahtunut.
En kuullut mitään. Se oli huolestuttavaa.
Tein parannusta. Huusin Jumalan puoleen: -
"Herra! Mitä minun pitäisi tehdä?"
Olin jo epätoivoinen. Avasin Raamatun.
Jumala antoi minulle juuri sopivan raamatunkohdan.
Se oli Jer. 50:2.
Siinä sanotaan näin: -
"Ilmoittakaa kansojen keskuudessa, kohottakaa merkkiviiri," -
"tehkää tiettäväksi, kuuluttakaa, huutakaa rohkeasti."
Tiesin, että Jumala oli asettamassa minua julkaisu- ja mediatyöhön.
Se on merkkiviirin kohottamista.
Siinä oli kaikki, mitä tiesin.
Tiesin, että oli toimittava nopeasti.
Olimme vaihtamassa isompaan asuntoon.
Olimme ottamassa suurta lainaa.
Tiesimme, että ellemme toimi heti, -
jäisimme Pohjois-Amerikkaan omaisuuden sitomana.
Toimin heti. Meitä oli lähdössä Israeliin ryhmä kuukauden kuluttua.
Soitin pomolleni vielä samana lauantai-iltana.
Kirjoitin erohakemukseni. Ilmoitin lähteväni Israeliin.
Pomoni oli shokissa.
Minäkin olin shokissa!
Pomo sanoi: "Tämä työ on luotu sinua varten."
Minulla oli 8 avustajaa. Olin vasta 25.
Minulla oli hyvä työpaikka.
Uranäkymät olivat hyvät.
Jotkut opiskelijatoverini tienaavat 250 000 dollaria vuodessa.
Herra käski luopua siitä ja seurata Häntä.
Myimme ja lahjoitimme pois kaiken omaisuutemme.
Pidimme vauvan.
Oliko luopuminen vaikeaa?
Tiesimme, että se oli Herrasta.
Meitä tietysti huolestutti ja jännitti.
Silti me tiesimme, että Jumala kutsuu meitä.
Päätimme ryhtyä toimeen.
Sukulaiset ja työtoverit ihmettelivät ratkaisuani.
Seurakuntakin piti minua outona.
Entäpä minä? - Merideliäkin huolestutti.
Tiesin, että oli toimittava välittömästi.
Nousimme Israelin-lentokoneeseen New Yorkissa.
Olimme myyneet kaiken ja maksaneet kaikki laskut.
Joku antoi meille kaksi 20 dollarin seteliä.
Se oli ainoa rahamme.
Meillä ei ollut tukijoita. - Ei mitään tukiryhmää.
Se vain tapahtui.
Tiesimme, että meidät oli kutsuttu.
Aviopuolisoa ei sovi painostaa.
Toinen puolisosta saattaa olla ollut kauemmin uskossa.
Puolisoa ei sovi painostaa.
Hänen puolestaan pitää rukoilla.
Olin huutanut Herran puoleen kuukautta aiemmin.
Tunsin, että olemme loukussa esikaupunkialueella.
Olin aina elänyt hyvin kiireellistä elämää.
Jay oli se, joka oli aina halunnut...
Asettua!
Ei, vaan seurata Jumalaa. Jumala oli kutsunut meitä.
Herra puhui minulle etukäteen.
Herra sanoi: "Älä potki ovea. Minä avaan sen."
Siksi puhun tilan jättämisestä.
Meidän on opeteltava jättämään toinen toisillemme tilaa.
Olin yllättynyt siitä, miten ripeästi Jay toimi.
Olin aivan ihmeissäni, mutten estellyt häntä.
Olin iloinen, mutta minua jännitti.
Olin ollut sairaanhoitajana Intiassa.
Emme tienneet matkamme tarkkaa reittiä.
Tiesimme päätyvämme Israeliin, -
mutta emme tienneet, missä pysähtyisimme.
Minua huolestutti 9-kuisen vauvamme puolesta.
Meillä ei ollut rahaa, mutta se ei huolettanut.
Jumala johdattaa meitä. Hän valmistaa tien. Hän on tie.
Kanadalainen TV-evankelista David Mainse -
rukoili puolestamme.
Hän ryhtyi seurakuntansa kanssa tukemaan meitä.
Rukouksin. - Niin. Emme saaneet lanttiakaan.
David Mainse hämmästeli kutsumustamme.
Mehän olimme menestyvä ja urasuuntautunut nuoripari.
David tiesi, että meidät oli kutsuttu, -
vaikkakaan hän ei ymmärtänyt Israelin osuutta kutsussamme.
Millaisia olivat alkuvuodet TV-työssä?
Olette seuranneet TV7-kanavan alkuvuosia.
Matkustimme seitsemän vuoden ajan.
Kutsuimme juutalaisia muuttamaan kotiin.
Muutimme asumaan Israeliin 1976.
David oli menossa kouluun ja muut lapset päivähoitoon.
Kun matkustimme...
Olimme Amsterdamissa.
Katsoin kristillistä TV-kanavaa.
Näin TV-ohjelman Israelista.
Pyhä Henki kysyi: "Mitä olen asettanut sydämellesi?"
Vastasin: -
"Olet luvannut avata Israelista ikkunan maailmaan."
"Olet myös luvannut toteuttaa Sanasi Israelin kautta."
Se oli avainlause.
Israelissa minulle tarjottiin heti töitä -
apulaishallintojohtajana maan toiseksi suurimmasta sairaalasta.
Se olisi ollut upea työ. - Et kuitenkaan voinut ottaa sitä.
Ei, se ei ollut Jumalan tahto elämälleni.
Makasin lattialla ja huusin Herran puoleen: -
"Herra, mitä minun pitää tehdä?"
Hän muistutti minua Amsterdamista.
Ikkuna maailmaan.
Muutaman viikon kuluttua...
Mitä sanoitkaan sairaalan hallintojohtajalle?
Selitin, etten voi ottaa vastaan työpaikkaa.
Kerroin, että Herra kielsi minua.
Hallintojohtaja kysyi: "Kuka?"
Juutalaiset eivät käsitä sitä, että joku kuulee Jumalan puhetta.
Sanoin: "Tiedän, että tämä kuulostaa oudolta."
"Minun on toimittava Jumalan kutsumuksen mukaisesti."
He olisivat halunneet ottaa Jayn töihin.
Halusimme auttaa Israelia. Olimme juurtuneet sinne.
Jay seurasi Jumalaa.
Kanadalainen ystävämme David Mainse perheineen -
oli juuri matkalla Israelissa.
David tuli vierailulle.
Kuvasimme TV-ohjelmaa talomme katolla -
Davidin 100 Huntley Street -ohjelmaa varten.
David kutsui minut TV-haastatteluun Kanadaan.
Suostuin. Matkustin pari kuukautta myöhemmin Kanadaan.
Tapasin siellä erään nuoren tuottajan.
Tuottaja kertoi, -
että Jumala oli puhunut hänelle Israelista kertovasta ohjelmasta.
Sanoin: "Aamen ja kättä päälle!"
Aloimme tehdä ensimmäistä ohjelmaamme, Kultaomenia.
Kuuden viikon kuluttua kuvausryhmä oli valmiina Israelissa.
Laadimme käsikirjoituksen.
Haastattelimme ihmisiä.
Dokumentti näytettiin ensimmäisenä Israelin presidentille -
ja Israelin parlamentin jäsenille ja virkamiehille.
Israelin ulkoministeriö osti dokumentista kymmenen kopiota.
Kopiot lähetettiin Israelin lähetystöihin ympäri maailmaa.
En sano tätä kerskailumielessä.
Israelilaiset näkivät, -
että viimeinkin joku kristitty ymmärtää Israelia.
Olemme sen jälkeen tehneet 80 - 90 dokumenttia Israelista.
Miten Israel-raporttien tekeminen on muuttunut vuosien saatossa?
Hyvä kysymys. Aloitimme dokumenteilla.
Kuvasimme tuon ajan tekniikalla 16 mm:n filmille.
Kuvasimme myös silloisessa Neuvostoliitossa.
Kävimme haastattelemassa Neuvostoliiton juutalaisia.
Herra on kehottanut palvelemaan niillä median välineillä, -
jotka kulloinkin ovat käytössä.
Se on ollut elämäämme.
Työmme on muuttunut teknisten uudistusten ansiosta.
Uudistamme jatkuvasti myös kerrontatapaa.
Kutsumuksemme kertoa Israelista ei ole muuttunut.
Israel nähdään yleensä sotaisana ja väkivaltaisena maana, -
jossa sorretaan palestiinalaisia.
Se ei ole todellinen Israel.
Se on vain hyvin pieni osa. Todellinen Israel on aivan muuta.
Aluksi teimme dokumentteja.
Sitten ryhdyimme laatimaan haastatteluohjelmia.
Uusin kehitys on unelmien täyttymys.
Suomessa asuva poikani Chris -
ja eräs aiemmin Nokialla työskennellyt ohjelmoija -
ovat kehittämässä israelvision.tv-ohjelmaa.
Olemme rakentamassa monen kanavan TV-verkkoa Internetiin.
Haluamme, että TV7 on kanavien joukossa.
Siten TV7 näkyy kaikkialla maailmassa.
TV7-kanavahan näkyy jo nyt Internetissä.
Olette tässä edelläkävijöitä.
On monia kanavia, jotka eivät ole Internetissä.
Internet on seuraava näkymme.
Se tavoittaa nuoria.
Nuoret haluavat katsoa ohjelmia, silloin kuin se heille sopii.
Kysyit aiemmin lapsiemme suhtautumisesta mediaan.
Palataan hetkeksi siihen.
Jay on tehnyt 80 - 90 dokumenttia Israelista.
Se on ennätys.
Neuvonantajat ovat pitäneet saavutusta hurjana.
Työmme jatkuu yhä, vaikka Israelissa on vaikea asua.
Meillä ei ole seurakuntia tukemassa työtämme.
Taistelu median antisemitismiä vastaan on vaikeaa.
Pyrimme olemaan lempeitä ja viisaita. Työ on yksinäistä.
Martti ja Mirja Ojares ovat nähneet työmme arvon.
Olemme toimineet Israelissa vuosien ajan uranuurtajina.
Poikamme ovat olleet innoituksen lähde.
Pojat ovat seuranneet työtämme alusta asti.
He sanoivat: "Emme halua elää uskon varassa. Se on liian vaikeaa."
Silti he kaikki lähtivät seuraamaan Jumalaa.
Luovuus vaatii uskoa.
David keksi idean Pieni hiljainen ääni -osuudesta.
David ideoi, miten tehdään.
En olisi itse keksinyt sitä. - Miten asiat esitetään.
David keksi myös Totta vai tarua -osuuden.
Sekin oli Davidin idea.
Toinen poikamme Chris on laatinut Internet-sivut.
Visuaalinen ilme on Chrisin kädenjälkeä.
Nyt Chris johtaa Internet-hanketta.
Kolmas poikamme Joshua on luonut verkko-opiskeluohjelman -
koulujen ja yliopistojen käyttöön.
Nuorimmainen, Daniel, opiskelee elokuva-alaa.
Olemme hyvin siunattuja.
TV7 ja Israel Vision tekevät yhteistyötä.
Mitä yhteistyö on tuonut esiin?
Martti ja Mirja Ojares ovat nähneet Israelin-työmme arvon.
Kiitämme Jumalaa siitä.
Elimme Israel Visionissa hyvin ratkaisevia aikoja helmikuussa.
Olimme neuvottomia. Rukoilin paljon.
David oli siirtymässä vetovastuuseen.
Työhömme liittyi valtavia taloudellisia haasteita.
Eräänä yönä heräsin kysymään Herralta, mitä minun pitäisi tehdä.
Herra sanoi: "Soita Martille. Hän auttaa sinua."
Ajatus tuli Pyhältä Hengeltä.
Seuraavana päivänä soitin Martille.
Kerroin, että Herra oli kehottanut soittamaan -
ja kertomaan uusista hankkeistamme.
Martti puolestaan kertoi Jumalan puhuneen hänelle, -
että hän saisi ulkomailta puhelun, -
jossa kerrotaan mielenkiintoisesta yhteistyötarjouksesta.
Jumala oli ilmoittanut jopa puhelun tarkan päivämäärän.
Yhteistyömme on näin tiivistynyt entisestään.
David johtaa Israel Visionin taustayhtiötä.
Me jatkamme Israel Visionin -ohjelman tekemistä.
Chris rakentaa Israel Vision -netti-TV:tä.
Olemme kaikki mukana Israel Visionissa.
Yhteistyössä on voimaa.
Kaikki neljä poikaamme olivat Suomessa viime maaliskuussa.
Kaikki poikamme tapasivat Martin ja Mirjan.
Martin ja Mirjan vilpittömyys, sydämen näky ja työn hedelmät -
tekivät poikiin suuren vaikutuksen.
Olemme iloisia yhteistyöstämme.
Haluamme kertoa lisää ajantasaista tietoa Israelista -
Raamatun näkökulmasta.
Media on tulvillaan tietoa maallisesta näkökulmasta.
Jumala on kehottanut -
laatimaan ohjelmia televisioon ja Internetiin, -
jotta ihmiset oppisivat rukoilemaan Israelin puolesta.
Israel tarvitsee rukouksia.
Kristityt ovat maan päällä ainoita ihmisiä, -
jotka pystyvät ymmärtämään Israelin ja sen kansan merkityksen.
Kristittyjen täytyy osata tulkita uutisia oikein -
ja rukoilla Raamatun mukaisesti.
Ei tuomiten eikä torjuen, vaan rukoillen Jumalan Sanan mukaisesti.
Meridel ja Jay, kiitos!
Jatketaan keskustelua kohta, mutta vaihdetaan aihetta.
Kiitos tästä!
Kiitos ja siunausta!
Suomennos: Marianne Tenetz