o
Hei. Tiedätkö, monia vuosia sitten, kun uudestisynnyin, minä tietysti
aloin käydä kirkossa, kuten kaikki muutkin ja olin innoissani.
Olin aina kirkossa, joka kerta kun ovet vain olivat auki ja
kaikki asiat olivat erittäin jännittäviä minulle.
Yksi sanoista, joita kuulin jatkuvasti oli sana "armo".
Luin siitä ja se oli saarnoissa,
ja joka kerta minulle jäi epäselväksi sanan tarkoitus,
koska eri papit määrittelivät sanan merkityksen täysin eri tavoin.
Ja sitten tuli se hetki, kun joku kysyi minulta mitä armo todella on
huomasin olevani hämilläni sanan todellisesta merkityksestä.
Tervetuloa, Wayne takaisin Suomeen. - Kiitos.
Me näimme tässä alussa pienen pätkän armoa käsittelevästä
opetuksestasi. Emme puhu siitä tänään, mutta tiedän, että
sinulla on paljon sydämelläsi koskien Suomea ja Suomen kansaa.
Tapasimme ensimmäisen kerran noin yksitoista vuotta sitten, kun olit
Suomessa, mutta ajat ovat muuttuneet, emmekä aio puhua
menneisyydestä vaan tulevaisuudesta. Onko Jumala puhunut sinulle
Suomen tulevaisuudesta tai suunnitelmista Suomen varalle?
Uskon, että Jumalalla on paikka Suomen kansalle,
hänen kanssakäymisessään muun maailman kanssa.
Suomella on nähdäkseni hyvin tärkeä asema Jumalan suunnitelmissa ja
hänen kuningaskunnassaan. Kuulen jatkuvasti ihmisten keskellä
puhetta siitä, kuinka me olemme pieni kansakunta ja se tulee esille
melkein jokaisessa keskustelussa. Ja luulen, että jos katsotaan
historiallisesti jokaisen kansan vaiheita, voimme varmasti joka
kerran sanoa: Jumalan mielenkiinto kohdistuu ihmiseen, hänen sydämensä
on kääntynyt ihmisten puoleen ja hän rakastaa ihmisiä niin paljon,
että hän laittaa sormenjälkensä jokaiseen paikkaan tällä planeetalla,
mutta hänen sormenjälkiään on joskus vaikea löytää.
Esimerkiksi kirjoitukset kertovat Apostolien teoissa,
siitä, kun apostoli Paavali oli Areiopagin kukkulalla,
hän oli etsinyt läpi kaikki ateenalaisten pyhät paikat ja
löysi yhden alttarin, joka oli omistettu tuntemattomalle jumalalle.
Ja siitä alttarista Paavali löysi Jumalan sormenjäljet ja
siitä hän sai aiheen saarnata Jeesuksen evankeliumia.
Samalla tavoin katsomme kansaamme, tässä tapauksessa Suomen kansaa,
ja näemme paljon moraalittomuutta, ja vapaamielisyyttä ja muitakin
tällaisia asioita, mutta meidän täytyy käydä tämä kaikki läpi,
jotta voisimme löytää samanlaisen Jumalan sormenjäljen, kuin se, joka
sanoi "tuntemattomalle jumalalle". Ja minä uskon, että kun katsomme
tämän hienon maan historiaa, huomamme, että Suomi on ehkä pieni
maa, mutta se ei ole ollut ollenkaan pieni maailman historiassa.
Eivätkä tämän kansan ihmiset ole pieniä ajattelijoita.
Tämän kansan ihmiset ovat osaavia.
Jos katsomme vaikka toisen maailmansodan tapahtumia,
ja miten Venäjän ote irtosi, ja sitä viisautta, joka
siinä tilanteessa annettiin suomalaisille hoitaa tilanne niin,
että verenvuodatus Suomessa vältettiin.
Tällaiset asiat puhuvat siitä, millaisia ihmisiä Suomessa oli.
Tämän kaiken takana on ollut paljon rukousta.
Tämä on totta. Ja kun näemme, että rukousta on ollut, huomaamme
että ihmisillä on ollut sellainen luonteenlaatu, joka on sopinut
suunnitelmaan, joka Jumalalla on tätä kansaa varten.
Eli tarkoitatko, että ei ole hyvä katsella vain ulkoista, vaan
meidän pitää tarkastella sydämen tilaa?
Kyllä, tiedäthän mitä kirjoitukset sanovat: Herra ei katso kuten
ihminen. Ihminen katsoo ulkokuorta, mutta Herra näkee sydämeen.
Ja on se sitten kansan sydän tai minkä tahansa ihmisryhmän sydän
on totuus, että jos katsomme heistä vain ulkoista ja valitamme näkyvistä
asioista, me emme näe sitä aarretta, joka on sisäpuolella.
Joten tällä kansalla on sydän ja ainoa syy miksi minä olen täällä
on se, että katson tämän kansan sydämeen ja olen rakastunut siihen.
Sydän on se paikka, josta hyvät asiat etenevät. Jeesus sanoi, että
älkää peskö vatia vain ulkopuolelta, vaan keskittykää siihen, mikä
on todella tärkeää, siihen, mitä lähtee sydämestä.
Sydän osoittaa ihmisen tai kansan todellisen luonteen.
Tämän kansan sydän sykkii Jumalalle.
Ulospäin me voimme näyttää ryysyisiltä, mutta
se ryysyinen olemus on se osa, joka tulee sydämestä.
Tämä kansa voisi asemoida itsensä Jumalan ihmeisiin ja voimaan.
Suomi on pieni maa, mutta -
ja aina on olemassa se mutta tämän jälkeen, joka sanoo:
odotas hetki, me olemme pieni maa, mutta on jotakin,
joka on vasta tulossa.
Voitko selittää hieman tarkemmin, mitä tarkoitat asemoimisella?
Käytän tässä kansakunnan historiaa,
koska tämä pieni kansa seisoi, eikä Venäjä kyennyt ylittämään rajaa.
Ja samalla lailla kirkko ja ihmiset, joiden sydän kuuluu Jumalalle
pystyvät seisomaan samanlaisella ehdottomuudella,
eivätkä anna paholaisen viedä lapsiamme.
Eikä anna yhdenkään sukupolven enää mennä ohitse ilman, että
lopetettaisiin epäjohdonmukaisuudet, jotka vievät lastemme mieliä eri
suuntaan, kuin mihin Jumalan mieli on taipuvainen sukupolvemme suhteen.
Ja kuten historiassa meillä oli maantieteellisesti hyvin tärkeä
asema, niin tarkoitatko, että nyt me olemme hengellisessä maailmassa
samanlaisessa asemassa?
Tarkalleen näin. Suomi on tärkeässä hengellisessä asemassa.
Ja Suomen kirkko merkitsee paljon maailman muille kirkoille.
Me amerikkalaiset uskomme teihin suomalaisiin. Minulla on ollut
mahdollisuus tutustua amerikassa ihmisiin, jotka ovat saavuttaneet
asioita amerikan kirkoissa ja pelkästään se, että tulin takaisin
Suomeen oli heille ilo, koska heillä on toive ja halu, että nyt
eletään aikaa, jollon suomalaiset pitävät kiinni Jumalasta
ja pysyvät varmana siitä, mitä heillä on Jumalassa, eivätkä anna
vihollisen ottaa enää yhtään sukupolvea.
Ja kun puhutaan sukupolvista, kun katsomme nuoria melkein missä päin
maailmaa tahansa, Hollywood on valitettavasti vaikuttanut todella
paljon maailmaan. Jos otamme vaikka rakkauden määriteltäväksi, rakkaus
on iso asia, mutta valitettavasti rakkaus on Suomessakin määritelty
sen mukaan, mitä Hollywood sen sanoo olevan. Se johtuu median
valtavasta vaikutuksesta. Ja nyt meillä on suomessa nuoria, jotka
määrittelevät rakkauden sen mukaan, mitä Hollywood sanoo sen olevan,
sen sijaan, mitä meidän Mestarimme ja Luojamme sanoo rakkauden olevan.
Ja rakkaus on jotakin, jonka pitää tulla valon Luojalta, sen pitää
tulla meidän taivaalliselta Isältämme ja vaikuttaa meissä
sisältä käsin, jotta se näkyisi meistä ulospäin.
Ja nyt elämme aikoja, jossa yksi tärkeimmistä asioista Suomessa
on alkaa arvostaa isän tehtävää.
Enkä tarkoita tässä yleensä vain isyyttä, vaan sitä, että
isän on tärkeää osoittaa rakkautta lapsille
ja isällä täytyy olla oma paikka perheessä, joka on kaikkein tärkein
yksikkö tässä yhteiskunnassa tai missä tahansa yhteiskunnassa.
On hyvin mielenkiintoista, että otit tämän esille, koska viime
sunnuntaina, isänpäivänä, kuulin juuri Intialaista saarnaajaa, joka
julisti sanomaa isyydestä. Ja hän saarnasi, että meillä on syvä
puute isä hahmosta, isyydestä. Ja istuin siinä ajattelemassa, että
pitäisikö meidän palata katsomaan omien isiemme ja äitiemme sydäntä,
kun he seisoivat Suomen puolesta?
Luulen niin, jos voimme taas ohittaa ulkokuoren ja sitten mennä
sydämeen, koska isillämme ja äideillämme oli monin tavoin hyvin
rakastavat sydämet. Kun aika on mennyt eteenpäin, meitä on yhä
enemmän koulutettu ulkoapäin tulevan voiman tarkoituksien mukaan
kuin mitä heidän sukupolvensa oli, niin huomaamme, että se ulkopuolinen
voima on ollut myös muokkaamassa sydämiämme.
Joten meidän pitää etsiä ne hyvät asiat joita saimme vanhemmiltamme,
ja tuoda ne takaisin. Hyvinvointi on luotu siten, että jokainen
sukupolvi lisää aina jotakin edellisen sukupolven saavutuksiin.
Emme pyyhi aina pöytää puhtaaksi ja aloita aina alusta.
Meillä on ollut muutama sukupolvi, jotka ovat kasvaneet isättömänä,
sotien takia ja muiden sellaisten asioiden takia ja me ihmiset olemme
kärsineet sen vuoksi, että isät ovat olleet poissa ja lapset ovat
kasvaneet ainoastaan äitiensä kanssa, joten se on
aika suuri asia ja tiedän,että Jumala on tuomassa isän roolia takaisin.
Ja ilmeisesti myös sinä tuot tätä sanomaa.
Ehdottomasti. Ja 1980-luvulla minulla oli kohtaaminen
taivaallisen Isämme kanssa, joka muutti elämäni.
Siihen aikaan olin kiireinen ja saarnasin ympäri maailmaa
isoille joukoille ihmisiä, ja Isä Jumalan Henki puhui minulle ja
sanoi, että paras asia jonka voin hänelle tehdä on olla isä lapsilleni.
Ja minulla on kahdeksan lasta,
yksi taivaassa ja seitsemän maan päällä.
Meillä on viisi tytärtä ja kaksi poikaa.
Nyt vanhin tyttäreni on raskaana,
ja meille tämä lapsi olisi kymmenes lapsen lapsi, joten minä olen isä.
Olen kuullut monien ihmisten kutsuvan sinua isäksi.
Moni ihminen kutsuu minua isä Wayneksi, tai muuta vastaavaa.
Apostoli Paavali kirjoitti 1. korinttilais kirjeessään: "Vaikka
teillä Kristukseen uskovina olisi tuhansia kasvattajia, teillä on
vain yksi isä.Minähän teidät olen evankeliumia julistamalla
synnyttänyt Kristukseen Jeesukseen uskoviksi."
Mutta se ei ole asema, minua ei voida kutsua isäksi, Jeesus sanoi,
että älkää kutsuko ketään ihmistä isäksi, enkä minä etsi mitään uutta
titteliä tai muuta sellaista, mutta usein se vain pääsee ulos ihmisten
suusta, koska he näkevät minun toimivan Isän rakkaudesta.
He näkevät Jumalan rakkauden sinussa, ja kun saavut huoneeseen
se on tavallaan kuin Paavi astuisi huoneeseen, tai ei ehkä niinkään,
mutta on kuin Jumalan rakkaus kävelisi edelläsi.
Ja sillä tavallahan sen pitäisi olla.
Rakkauden pitäisi olla kodeissamme.
Minä matkustan paljon ja kaunis vaimoni on aina tehnyt
kodistamme virkistyspaikan, johon voin palata.
Ja kun astun ovesta sisään, perheeni on iloinen
saadessaan isän takaisin kotiin koska minä tuon vakautta sinne,
mutta vain Taivaallinen Isämme voi vaikuttaa sen minussa.
Minä yritän opettaa ihmisille, että he ovat isiä, ja
he ovat kuvia meidän Taivaallisesta Isästämme.
Elämässämme on niin paljon epävakautta ja kun katsomme niitä
sukupolvia, joista me olemme vastuussa ja me todella olemme
vastuussa heistä ja siitä, että annamme heille vakaan perustuksen.
Luulen, että olemme unohtaneet vastuullisuutemme,
sillä olemme keskellä perhe sotaa.
Perheet hajoavat ja lapsilla ei ole isää,
heillä on äiti ja joissain perheissä on jopa kaksi äitiä.
Kukaan ei tiedä minne olemme menossa ja monet lapset joutuvat
elämään vaihtuvissa perheissä, he elävät jossain perheessä tietyn
aikaa, kunnes perhe hajoaa. Ei ole vastuullisuutta,
kukaan ei halua pitää huolta siitä, mitä lapset tekevät.
Aivan. Ja olen huomannut, että on muutamia perus asioita, joista
isien pitää aloittaa. Isäksi voi tulla hyvin nuorena, minun poikani
olisivat voineet tulla isäksi 12-13- vuotiaina, mutta se ei olisi tehnyt
heistä hyviä isiä. Ja sitten on hyvin vanhoja isiä, jotka eivät ole
kovinkaan hyviä isiä. Joten isyydellä, josta tässä puhumme, ei
ole mitään tekemistä iän kanssa, mutta sydämen kanssa sitäkin
enemmän ja siitä halusta, että haluaa luopua jostakin omassa
elämässään jonkun toisen vuoksi, koska sitähän isä tekee.
Jos katsoo äitejä, äidit saavat lapsia, he elävät ja
he käyvät läpi kaikki vartalon muutokset, synnytys prosessin,
vaipanvaihdot ja pitävät huolta lasten tarpeista ja sitten
heistä tulee teini-ikäisiä. Ja silloin ongelmat voivat todella alkaa.
Ja he käyvät läpi kaiken tämän, enkä minä tiedä yhtään äitiä
joka sanoisi, että tekisi tämän kaiken siksi, jotta
lapset voisivat maksaa sen joskus takaisin.
Eivätkä isät ole erilaisia. Heidän pitää oppia se periaate, että
heidän jälkeensä tulee jotakin parempaa.
Rakkaus, jota tunnen sydämessäni lapsiani kohtaan,
oli lapsi sitten oma, adoptoitu tai hengellinen lapsi,
on jotakin suurempaa joka tulee jälkeeni.
Joten minä uhraan jotain elämästäni, jotta se mikä on parempaa, seuraava
sukupolvi voi jatkaa siitä, mistä minä en voinut.
Minun täytyy tasapainottaa asiat, täytyy antaa heille elämä ilman
pelkoa, tai auttaa siinä niin paljon kuin vain voin.
Ja siinä on suuri rakkaus mukana. Ja sen mukana tulee perintö.
Kuten meilläkin on perintö taivaallisen Isämme kanssa.
Niinpä uskon lapsillamme on perintö. Asiat, joita etsimme niin syvältä
tulevat esiin suuremmassa muodossa. Jeesus sanoi jos uskotte minuun ja
siihen mitä teen, sen suurempia tekoja te tulette tekemään, kun
minä menen Isän luo.
Tässä taitaa olla jokin vastakkain asettelu maailman kanssa, koska
maailma sanoo: Minä, minä.
Totta. Jokaisella on oikeus elää, niin he sanovat.
Minun uskon isäni tekivät kaikki aviorikoksen.
Kun mennään takaisin 80-luvulle, se tuli julkiseksi ja
mediassa oli yhä enemmän uskon ihmisiä.
Tapahtui suuri pudotus, koska he elivät vain itselleen,
he päättivät että heillä on oikeus elää.
Enkä usko, että yhdelläkään isällä on tällaista oikeutta.
Enkä usko, että lasten tulisi kärsiä isiensä tekemistä aviorikoksista ja
seksuaalisista perversioista ja tämän kaltaisista asioista.
Se on vain vakaa sydämen päätös, ettei isä tee tuollaisia asioita.
Hän ei tee niitä poikiensa ja tyttäriensä vuoksi.
Isän pitää sanoa: En aio tuhota heidän elämäänsä, jotta
saisin hetken syntisiä nautintoja itselleni. En tee sellaista.
Ja kun tämä vastuullisuus tulee meille isille,
silloin löydämme hyviä nautintoja elämästä.
Todellisia elämän nautintoja.
Kun saat pidellä lapsen lastasi, minä sanon sinulle, että se on hienoa.
Tiedät sen tunteen. Kun näet, että lapsesi ovat terveitä - niin
meillä Amerikassa on sanonta,
terveitä, varakkaita ja viisaita, katsot niitä asioita ja näet
että heillä on mahdollisuus tehdä asioita joita sinulla ei ollut
sydämesi laajenee.
Ainoa syy, että olen kerran tehnyt valituksen taivaalle siitä on se,
että hän teki niin suurelle sydämelle niin pienen paikan.
No tuo on todellinen ongelma.
Jos nyt siirrämme saman asian isyydestä kirkkoon, mikä on
isyyden suunnitelma kirkoissa tänä päivänä Suomessa?
Ensinnäkin se ei voi olla hierarkia.
Minä en ole kirkon isä, minä olen isänne kirkossa.
Siinä on iso ero.
Miten voi muuttaa jotakin, joka on ollut 2000- vuotta samanlailla?
Korvaamalla sen jollakin paremmalla.
Ja se voi kestää jonkin aikaa, mutta ainoa asia on, että
meidän täytyy korvata se jollakin paremmalla.
Parempi asia on rakkaus. Rakkaus voittaa aina.
Uskonto löytää voimansa oikeassa olemisesta,
on tärkeämpää olla oikeassa kuin rakastaa.
Kun jatkuvasti etsitään sitä mikä on oikein ennemmin kuin rakkautta:
oikeaa käytöstä, oikeaa ajattelutapaa,
oikeaa tapaa uskoa, oikeaa sitä ja tätä.
Oikean henki ottaa vallan ja teillä on uskonnon henki ja
se vie paikan ristillä kärsivältä Jeesukselta.
Rakkaus ei tehnyt sitä. Uskonto ei ollut Jeesuksen kanssa ristillä
Sielä oli Isän suunnitelma ja rakkaus meitä kohtaan.
Huomaamme, että rakkauden määrittely on ongelma, sillä jos
sanomme, että rakastamme kanaa, meidän ei pitäisi tappaa ja syödä
sitä. Käytämme rakkaus -sanaa niin huolettomasti, mutta
Isän rakkaus oli vakavaa; "Jumala rakasti maailmaa niin paljon, että
antoi ainokaisen poikansa.." Joten Isän rakkaus on sydämestä tulevaa,
pyyteetöntä rakkautta. Ja konkreettista, Hän antoi esimerkin
meille siitä. Jeesuksen ihmeellinen neuvonantaja oli iankaikkinen Isä
Jeesus kuoli ristillä, se on valtava evankeliumi ja Isän voima tuli ja
nosti Jeesuksen kuolleista.
Eli sanot siis, että emme nykypäivänä tee rakkauden tekoja,
vaan luulemme vaan tietävämme jotakin rakkaudesta, tai puhumme
asioista, joita emme kuitenkaan tee ja luulemme tietävämme?
Kyllä, juuri niin.
Kuinka voisimme siis ottaa sen askelen, että tekisimme jotakin,
kun kerran tiedämme, mitä pitäisi tehdä?
Luulen, että tarvitsemme jotakin perus tietoja isyydestä.
Ei paljon, mutta vain muutamia perus asioita, jotka
voisivat muuttaa asioita ruohonjuuri tasolta.
Tarvitsemme ruohonjuuri tason muutosta tässä kansakunnassa,
tarvitsemme ruohonjuuri tason uudistusta kirkossa.
Emme voi saada sitä ylhäältä,
en usko sen olevan Jumalan suunnitelma hakea sitä ylhäältä.
Voimme joko valittaa poliitikoistamme tai kirkon johtajistamme,
tai meistä itsestämme voi tulla ihmisiä, jotka ovat
täytettyjä Jumalan rakkaudella.
Joten siksi uskon, että muutos sydämen tasolla on
tärkein asia asioiden tekemisessä.
Ja yksi tärkeimmistä asioista on rukoilla.
Isä, sinä olet rakastanut minua niin paljon, että lähetit ainoan
poikasi kuolemaan puolestani ja olet tehnyt minusta osan perhettäsi,
jotta minä voin adoptoituna lapsena huutaa: "Abba, isä".
Ja samallalailla haluan olla kaltaisesi ja pyhitän sydämeni
ollakseni kaltaisesi. Tällainen rukous tekee hyvän isän.
Eli meidän täytyy sitoa identiteettimme Jeesukseen?
Kyllä, se hieno Isän rakkauden ilmaus, joka näkyy Jeesuksessa.
Ja kun se tulee ulos se alkaa kuplia ulos.
Alamme muuttaa päätöksiämme.
Kaikki ihmiset tarvitsevat tätä ja erityisesti Suomessa.
Olemme hyvin iloisia, että olet täällä ja
aiomme matkustaa hieman ympäriinsä ja
näemme erilaisia maita ja kirkkoja, mutta arvaan, että
viesti tulee olemaan suunnilleen sama.
Se on sama.
Uskon, että Jumala lähetti minut tänne puhumaan muutamista
hyvin yksinkertaisista periaatteista, jotka liittyvät isyyteen.
Ja uskon, että se on voima, joka muuttaa kansan.
Uskon, että se on ruohonjuuri- tason voimaa.
Aion puhua mitä isä puhuu, mitä isä tekee ja
miten isä puhuu pienelle tytölle tai miten hän puhuu pienelle pojalle.
Miten kuri perheessä toimii tässä isyyden hengessä.
Ei suuria, vaan hyvin yksinkertaisia asioita, mutta täynnä isän rakkautta.
Ja uskon rehellisesti, että tätä ei voida tehdä ilman voitelua.
On olemassa voitelu, joka tulee tämän mukana,
koska siinä on Jumalan Henki ja Hänen läsnäolonsa.
Määrittelen sen humoristisella tavalla pikkelsin tekemiseksi.
Jos otamme kurkun ja laitamme sen purkkiin, ja otamme sen uudelleen
esiin se on yhä kurkku, mutta jos laitat kurkun purkkiin, suljet
kannen ja laitat kannen tiukasti kiinni pitkäksi aikaa, sitten kun
se otetaan esille, se on pikkelsi. Ja sama asia on totta voitelussa,
meidän täytyy pysyä Hänen läsnäolossaan.
"Jos te pysytte minussa ja minun sanani pysyvät teissä, voitte
pyytää mitä ikinä haluatte ja te saatte sen".
Eli vain voitelu tekee tämän kaiken mahdolliseksi.
Minun toiveeni on, että minulla on joku osa rauhan
saavuttamisessa,toivon vain pientä osaa, joka alkaa kuin atomipommi
tehden kaiken mahdolliseksi. Toivon voivani kuulla monien
tuhansien kilometrien päästä, että suomalaiset ovat ottaneet vastaan
Jumalan valtakunnan ja asemoineet itsensä rukoukseen ja he
voittavat taisteluita meidän muiden puolesta.
Sen me aiomme tehdä.
Arvostamme sinun vierailuasi paljon, kiitos Wayne kun tulit tänne.
On ollut ilo kuunnella sinua tämän puolituntisen ajan.
Ja lopetamme tämän ohjelman pieneen ohjelmaasi,
jossa ilmoitat tulevasta konferenssista helmikuussa ja
toivotat kaikki suomalaiset tervetulleiksi konferenssiisi
olen iloinen, että olit täällä kanssamme,
Jumala rakastaa sinua ja tulee rakastamaan.
Kiitos erittäin paljon.
Kutsun teidät osallistumaan vuoden 2007
International Apostolic Ministries - kokoontumiseemme.
Aloitamme 20. helmikuuta ja jatkamme 23. päivään saakka.
Tänä vuonna asiat ovat vähän eritavalla,
aikataulumme tulee olemaan hieman erilainen,
ja aloitamme hieman aiemmin aamulla eli 9.30,
pidämme kokoontumisia pitkälle aamupäivään, ja
jatkamme hieman iltapäivän puolelle,
pidämme pienen tauon ja lounaan jossakin ravintolassa,
kokoonnumme yhteen ja pidämme koko iltapäivän vapaata ja
tapaamme sitten illalla puoli kahdeksalta ilta juhlilla.
Päivällä tapaamisemme ovat New Life kirkossa ja toivomme näkevämme
sinut siellä ja Floridan lämmössä viimeisellä kokonaisella helmikuun
viikolla International Apostolic Ministries:in vieraana
vuoden 2007 kokoontumisessamme.
Suomennos: Miia Huttunen