"Minge kõike maailma" Markuse evangeelium 16:15
Me armastame.
Me palvetame.
Me kuulutame.
Tere! Vaatad saadet "Evangeelium esmalt".
Mina olen Serena. - Ja mina Arto Boa.
Tänase saate teema on uus mõtteviis.
See on väga tähtis asi, kuna Jumal tahab muuta meie mõtlemist.
Ning Tema maailmas on tulevikku ja lootust.
Nagu ka Rooma kirjas öeldakse, peab meie meel uuenema.
See saade on selleks, et seda sõnumit kuuleksid.
Tänast teemat õpetab Leena Metsämäki.
Näeme ka põnevaid klippe Uganda üliõpilaste maailmast,
kust on üle tulvamas suur äratus, mille käigus noorte meel uueneb.
Saate teises pooles räägib Irma Soitu,
kuidas ta sai Nõukogude Venemaal endale uue meele.
Tulekul on palju põnevat. Asume kohe klippide juurde.
Tore, et oled meiega. Hakkame pihta!
Oleme ülikoolilinnakus.
Mis kool see on? - See on St. Lawrence'i ülikool.
Tore koht.
Evangeeliumi kuulutatakse iga päev? - Jah, iga päev.
See on tore! Oleme käinud mitmes kohas.
Ja paljudesse ülikoolilinnakutesse on veel minna.
Mitmesse sel nädalal läheme?
Sel nädalal... Reedel tuleb kokku 50.
50 ülikooli.
Praeguseks oleme külastanud kahte,
täna läheme veel kahte, homme puhkame.
Pühapäeval külastame kogudusi, järgmine nädal veel paljusid kohti.
Kiitus Issandale! Jumal teeb Ugandas suuri asju.
Kiitus Issandale!
Tahan rääkida sulle täna uuest mõtteviisist.
Õpetussõnad 23:7 ütleb,
et inimene on selline, kes ta on oma hinges.
Ehk see, mida me mõtleme, kuidas me peas asju töötleme
ja mis mõtted seal keerlevad, mõjutab suuresti meie elu.
See mõjutab elukvaliteeti.
Muidugi ka seda, mida me teeme ja kuidas teeme.
Õpetussõnad 4:23 ütleb:
"Hoia oma südant enam kui kõike muud, mida tuleb hoida,
sest sellest lähtub elu!"
Ehk see, mis on meie südames, mõjutab.
See kas teeb meie elu helgeks ja heaks
või see teeb meie elu süngeks, lootusetuks ja perspektiivituks.
Jeesus on öelnud: "Kus su aare on, seal on ka su süda." (Mt 6:21)
On ilmne,
et kui meie aare on töö, karjäär või maine,
siis seal on ka meie süda.
Kuid lugu võib olla veel viletsam.
Seda siis, kui hoiame oma südames midagi,
mis on negatiivne.
Need võivad olla mineviku pettumused, mured, kibestumus.
Või siis muud minevikuasjad,
nii et me ei suuda elust ja hetkest rõõmu tunda.
Rooma kirja 12. peatükis öeldakse,
et "muutuge meele uuendamise teel".
Mida see täpsemalt tähendab?
See ei tähenda seda, et proovime kangesti positiivselt mõelda.
See tähendab seda,
et kõik saab alguse sellest, kui käime Pühas Vaimus.
Pühas Vaimus ei saa muidugi käia, kui inimene pole usklik.
Ehk vundament on see, et me tuleme Jumala, Jeesuse juurde,
palume andeks oma patud ning kutsume Jeesuse oma ellu.
Võtame Ta oma Issandaks ja parandame meelt.
Piiblis räägitakse uuestisünnist.
Selle kaudu tuleb meisse Jumala Vaim
ning tänu sellele võime käia Vaimus ja Jumala tahtes.
Mina sain usklikuks 36 aastat tagasi.
Muutus oli niivõrd suur,
et taevas tundus sinisem ja rohi rohelisem.
Kõik oli ilusam.
Jumal puhastas mu südame
ning andis mulle justkui uued silmad ja uue arusaama elust.
Kõik oli otsekui teine.
Kõik mu ümber oli teine.
Olen paljudelt kuulnud, et neil on olnud sama kogemus.
Et kõik muutub ja sa muutud seestpoolt.
Seega, kui me saame usklikuks,
siis me hakkame käima Vaimus ja meie mõtteviis muutub.
Kuid mispärast siis...
Küsiksin, mispärast siis läbi terve Piibli
õhutatakse ja julgustatakse meid elama usus.
Andma andeks, olema tänulik.
Olema armuline.
Seepärast, et kuigi meil on uus loomus,
on endiselt alles ka vana loomus.
Vana, lihalik inimene.
See on justkui kahe vastaspoole vaheline võitlus.
Kas elame uue, Jumala antud Vaimu loomuse järgi
või elame oma vana, lihaliku loomuse järgi?
Võitlus on nende vahel.
Seetõttu tuleb meil lugeda palju Piiblit
ja vaadata oma elu selle valgel.
Ning mõelda, millega oleme oma elus eksinud
ja kas on vaja meelt parandada.
Piiblis antakse väga selgeid juhiseid selle kohta,
kuidas peaksime mõtlema ja elama.
Pääste on loomulikult vaid Jeesuses Kristuses
ja pattude andeksandmises.
Me võime olla endiselt väheke pahatahtlikud
ja mõlgutada mõrusid mõtteid,
kuid see ei mõjuta mitte kuidagi meie päästet.
Kogu pääste tuleb ju Kristuselt, see on antud armust.
Kuid see, kuidas me mõtleme ja millised on meie hoiakud,
mõjutab väga palju seda, milline on praegu meie elu.
Seda, kas see on tore või hoopiski sünge.
Piiblis, ka Uues Testamendis,
tuuakse meile hoiatusena Iisraeli rahvas, kes kõrberännakul nurises.
Meid hoiatatakse selle eest.
Võime olla oma mõtteviisilt nurisejad.
Võime olla südamelt rahulolematud.
Võime mõelda, et peame saama rohkem,
ja arvata, et me pole saanud piisavalt.
Selline mõtteviis
teeb Jumala murelikuks.
Ka meid ümbritsevatele inimestele ei meeldi sellist asja kuulata.
Aga kindlalt võin öelda, et kõige kurvemas olukorras oleme meie ise,
kui nõnda elame.
Kui meil on asjadele negatiivne lähenemine,
siis muutub elu süngeks.
Ent kui mõelda,
mida Jeesus on meile andnud ja milline on nüüd meie elu,
siis oleme ju maailma kõige õnnelikumad inimesed.
Oleme teel taevasse, saanud andeks oma patud,
saame neid andeks iga päev, saame parandada meelt.
Meil on kõik hästi.
Piibel ütleb veel, et võit surma üle kuulub meile, kes oleme Kristuses.
Me ei otsi surma, meil on kõik hästi.
Pole vaja karta.
Mõtlen, et kui vaatame ennast Piibli valgel ja kasutame seda peeglina,
siis peaks armulikkus meis kasvama.
Kui näeme, millised ise oleme,
ei mõista me nii agaralt kohut ka teiste üle.
Kui oleme iseendaga ausad.
Olen iseenda jaoks mõelnud ühe tõsise näite.
Kui keegi mind ärritab, siis ma mõtlen:
"Kui mina või see inimene täna sureks...
Kui tühine see selle kõrval on!"
See annab hetkega õige perspektiivi.
Igaviku perspektiivi ja armulikkuse perspektiivi.
Me kõik võitleme nende asjadega.
Keegi meist pole täielikult valmis.
Seepärast meil ongi see imeline Piibel,
kust saada Jumalalt igal ajal elavat Sõna ja julgustust.
Filiplastele 4:8 loetleb asju, mida meil mõelda tuleks.
Seal mainitakse asju, mis on tõesed, auväärsed, õiged,
mis on puhtad, armastusväärsed.
Ja kui miski on vooruslik ja kiidetav, siis sellest peaksime mõtlema.
Kas me mitte ei kipu mõtlema vastupidiselt?
Asju, mis on valed, väärad,
või mis on teatud moel ebapuhtad.
Ja kui vaatame teisi inimesi, ei vaata me ju alati nende voorusi.
Pigem vaatame,
mis on nendega valesti, kas leidub midagi laiduväärset.
Kahjuks on nii,
et meie lihalikud mõtted võivad teistele edasi kanduda.
Tõde on see, et see on läbinisti lihalik mõtteviis.
Kui me kogu aeg nii mõtleme...
Muidugi peaksime olema realistid, aga ma räägin suhtumisest.
Tahan lihtsalt öelda, et see on ülimalt tähtis.
Filipi kirjas öeldakse ka, et me ei muretseks ühtigi,
vaid et meie vajadused saagu kõiges Jumalale teatavaks tänuütlemisega.
Minul on küll tihti maadlemist sellega, et ma ei muretseks.
Et otsustaksin: "Jeesus, ma ei muretse enam millegi pärast. Annan kõik Sulle."
Usun, et see on miski, mis Jumalat rõõmustab.
Siin olid mõned mõtted selle kohta,
mis võiks meie elus olla see õige mõtteviis.
Loodetavasti said head mõtteainet.
Olin neljakümnene, kui kuulsin esimest korda evangeeliumi.
See muutis mu elu.
Jeesuse nimi, mida ma raadiost kuulsin...
See saade tuli Monte Carlost.
See oli imepärane kogemus.
Mu poeg otsis raadiost itaaliakeelseid laule.
Olime ostnud uue raadio, sest meil olid kiuslikud naabrid.
Ostsin sellise raadio, mida sai ööpäev ringi kuulata.
Nüüd sain neid vastu kiusata.
Samal õhtul, kui raadio saime,
hakkas mu poeg otsima Celentano ja teiste itaallaste laule.
Need olid moes. Ja on praegugi.
Siis leidis ta ühe evangeelse Monte Carlo saate.
Ta jättis selle mängima.
Kui tulin köögist tema juurde elutuppa,
kuulsin raadiost väga tugevat sahinat.
Läbi sahina kõlas aga Jeesuse nimi.
Jäin sinna oma kastruliga liikumatult seisma.
Ma olin imestusest tardunud.
Kuulsin raadiost Jeesuse nime.
Otsekui Jeesus ise oleks tulnud füüsilisel kujul minu ette.
Tundsin, et olen nagu must tünn,
mis on seest räpane ja tõrvaga koos.
Ja millel on kaas peal.
Järsku tundsin, et see kaas tõstetakse pealt.
See oli taevaline hingetõmme.
Jeesuse nimest mulle piisas.
Ma ei oska kirjeldada, mis minu sees toimus.
Lühikese hetke pärast kõlas naise hääl:
"Kallid sõbrad, tänaseks on meie saade läbi."
Kui kahju mul oli!
Alles ta tuli ja juba ta läheb!
Mõtlesin, et ma ei kuule ju seda enam mitte-mitte kunagi.
Vahele tuli lühike muusikapaus, mille järel öeldi,
et kuulmiseni nädala pärast ja kohtume taas.
Selle naise hääl oli nagu ingli hääl, mis minuga taevast kõneles.
Nagu ingel taevast ütles ta: "Irma, nädala pärast kohtume taas."
Mäletan seda nädalat.
Kõnelejaks oli Hannu Haukka
ning see kaunis naisehääl kuulus Laura Haukkale.
See oli nende saade.
Kuulasin seda peaaegu terve aasta.
Seal oli erinevaid kõnelejaid, aga nad kõik rääkisid Jeesusest.
Ma olin teinud ühe suure vea.
Olin kuulnud Jeesusest juba lapsena,
kuid sellele järgnes pikk patuelu.
Kas mul on tõesti veel õigus tulla?
Pidasin ennast usklikuks.
Kas mul on veel võimalus ja õigus tulla, praegu?
Ma arvasin, et rõõmusõnum on neile, kes Jeesust veel ei tunne.
Arvasin, et mina ju olen Jeesusest kuulnud ja usun Temasse.
Kas Ta võtab mu vastu?
Ja siis ma põlvitasin elus esimest korda.
Põlvitasin öösel oma diivani ees.
Ma ei saanud magada.
See ei olnud naabrite pärast, vaid selle pärast, mis oli mu sees.
Ma põlvitasin ja ütlesin: "Jeesus, ma olen siin."
Ütlesin Talle, et olen nagu lind, kes on sulgedest paljaks kitkutud.
Verine ja mädane.
"Mu patud rõhuvad mind nii palju, et ma ei jaksa enam.
Kui võtad mu... Kas Sa võtad?"
Ja seal ma uinusin.
Esimest korda elus - kui läksin diivanile magama -
nutsin poole kilo raskuseid pisaraid.
Neid ei olnud palju, aga need tulid.
Siis ma mõtlesin ehmatusega,
et kui ma nüüd nutma hakkan ja peast lolliks lähen, ei jaksa ma elada.
Pean olema tugev.
Keegi ei tohi teada, mis minu sees on.
Keegi ei pääse mu südamesse. Aga Jeesust ma kutsun.
Kui hommikul ärkasin - kiitus Issandale!
Uus loodu.
Kogu patukoorem, see kohutav ja raske koorem...
See oli raskem kui kivikoorem.
Ma teadsin, et olen vaba.
Uus olemine oli kirjeldamatu.
Ääretult suur muutus.
Töötasin raudteehaiglas.
Ma ei pidanud kedagi taga ajama.
Kujutate ette, kõik tulid ise minult küsima.
"Mis teiega juhtunud on?"
Kui lihtne ja kui hea oli rääkida, mis minuga oli juhtunud.
Ma tänan Jeesust.
Praegugi, kui sellest räägin ja seda meenutan,
siis...
Ma otsekui teen selle uuesti läbi.
See lugu on Jeesuse kiituseks.
Tere! Mina olen pastor Isaac Ssenyonjo.
Jumal on hea.
Oleme praegu Mubendes.
Siin sünnivad imelised, uskumatud asjad.
Jumal on olnud armuline. Suurüritus algas eile.
See on Gospel Firsti misjoniüritus, mis toimub teisest neljandani.
Kõnelevad pastor Arto Boa, Francis, Opio, mina ja Wilson Bugembe.
Tulge ja jooge! Kõik, kes te olete janused!
Jeesus annab teile elavat vett!
On läinud hästi. Jumal on puudutanud südameid, hinged on tulnud päästele.
Jumal on puudutanud oma väega haigeid.
Toimub vabanemine.
Jumal teeb midagi Soome ja Ugandaga.
Nende kahe rahva seas on tõusmas ärkamislaine. Eriti noorte seas.
Valmistume nägema suuri asju,
mida Jumal tahab Soome ja Ugandaga teha.
Jumal ei tee vigu. Kui miski ongi viga, siis Ta laseb sel juhtuda.
Aga Tal on vägi ära hoida. Ta võib eksimusi ära hoida.
Jumalal on vägi lõpetada iga inimsuhe.
Kui Ta laseb kaks inimest kokku, peab sellel olema mingi eesmärk.
Tahame näha, kuidas Jumala eesmärk meie elus avalikuks saab.
Uganda ja Soome rahva seas.
Ja teate mis? Me ei anna alla.
Peame võitma enda poolele kõik hinged. Kõik ühe katuse alla.
Teeme tühjaks põrgu ja täidame taeva. Nii Soomes kui Ugandas.
Olen pastor, tegelen noortega
ja juhin misjoniorganisatsiooni Youth Revival Movement.
Mul on hea meel teha koostööd Mubende pastorite ja Gospel Firstiga.
Viime evangeeliumi kannatavatele inimestele, kadunud hingedele
ja kuulutame Jeesust taevastes paikades, kuni vägi langeb.
Jeesuse võimsal nimel.
Roomlaste kirja 12. peatüki 2. salm ütleb:
"Ja ärge muganduge praeguse ajaga,
vaid muutuge meele uuendamise teel,
et te katsuksite läbi, mis on Jumala tahtmine,
mis on hea ja meelepärane ja täiuslik."
Tore on näha, eriti omaenda elus,
et Jumala vägi muudab.
Tänu sellele on toimunud mõtteviisi muutus
mu elus.
Mitu aastat mõtlesin,
et kuidas on elada ja milline on mu tulevik.
Olin lasknud kogu oma lootusel ja mõttemaailmal
toetuda sellele maailmale.
Mulle valmistasid rõõmu maailma asjad.
Asjad, mida ma tegin...
Elasin lihalikult, kui nii võib öelda.
Rõõm, mida sellest sain,
kestis lühikese hetke, ning siis see kadus.
See oli pidev rõõmu otsimine.
Kustumatu janu selle järele.
Olin nii õnnelik, kui sain teada,
et Jeesus Kristus on Issand ja Tema saab päästa.
Tal on sellist vett, mida juues ei janune enam kunagi.
Ta annab vabaduse, rõõmu.
Ta annab võimaluse elada elu, mis on täis headust.
Sellist headust, mis ei tule asjade kaudu,
vaid otse südamest.
Siis ma mõistsin, et pean jätma vana inimese
ja saama uueks inimeseks.
Võtma vastu uue elu, mille Jumal on mulle ette andnud.
Pikalt aga kõndisin kahel teel.
Arvasin, et võin maailmalikult edasi elada,
nagu olin seda alati teinud.
Kuid samas järgida ka Issandat.
Tollal ei saanud ma Jumalalt kõike vastu võtta,
kuna ma ei osanud vana inimest täielikult maha jätta.
Ma ei mõtle selle all vaid tegusid.
Sellest peab lahti laskma oma südames, selle peab välja ajama.
Tuleb aru saada,
et Piiblisse pandud sõnad ei ole pelgalt sõnad.
Need elavad ja need muudavad.
Peame Piiblit lugema ja mõistma.
Peame paluma Jumalalt tarkust,
et meie mõtteviis muutuks Talle meelepäraseks.
Et elaksime nagu Jeesus, kui Ta oli maa peal.
Tema on meie täiuslik eeskuju.
Nii võime saada uuteks astjateks.
Soovin, et ka sinu mõtteviis muutuks.
Võib-olla elad patusena,
võib-olla on sul vaja meelt parandada.
Oled katkine astja.
Kui annad täna kogu oma südame Talle, lased Tal oma elu muuta,
kogud kõik killud, siis Ta paneb need kokku.
Sinust saab uus loodu.
Uus vaas, mis täitub ääreni Tema rõõmuga.
See on minu soov.
Igatsen, et palvetaksid:
"Jumal, anna mulle jõudu, julgust ja tarkust
mõelda nii, nagu Sina tahad."
Ole õnnistatud.
Tere! Vaatasid saadet "Evangeelium esmalt".
Tänases osas käsitlesime uut mõtteviisi.
Saate lõpetuseks palvetame,
et Jumal aitaks meid
ning uuendaks meid ja meie meelt.
Ja tooks valgust pimedusse.
Teeme Gospel Firstiga misjonitööd selleks,
et kuulutada evangeeliumi Soomes ja kaugemal.
Teeme misjoniprojekte selleks, et rääkida sõnumist, mis teeb uueks.
Selleks et kuulutada väe sõnumit, mis muudab inimesi.
Et kuulutada lootust neile, kel seda pole.
Kui soovid, võid selles töös kaasa aidata.
Võid meid toetada ja palvetada,
et saaksime kuulutada evangeeliumi seal, kus seda vajatakse.
Kui soovid teada,
mida ja miks teeme, mida oleme teinud siiani ja mis üritusi on oodata,
siis leiad meie kodulehe aadressil www.g1international.fi.
Facebookis oleme nimega Gospel First.
Instagramis oleme sama nimega.
Nüüd on meil ka YouTube'i kanal, kust näeb erinevaid videoid.
Soovitan sul minna ja heita pilk peale.
Nüüd aga on meele uuendamise ja meeleparanduse aeg,
et Jumal saaks muuta meie meelt ja elu.
Aitäh, taevane Isa, et näed meid praegu.
Palvetame kõigi eest, kes seda saadet vaatavad.
Et Su vägi muudaks inimesi.
Paljud on masenduses.
Issand, tee nad vabaks. Anna neile tulevikku ja lootust.
Kui sa ei ole veel Jeesust leidnud,
siis võid öelda: "Jeesus, tule mu südamesse.
Andesta mulle mu patud.
Tahan pöörduda valede asjade juurest Sinu juurde."
Jeesus annab sulle uue elu.
Issand, õnnista igat kuulajat-vaatajat, kes praegu meiega palvetab.
Las Püha Vaimu vägi tuleb praegu ja uuendab mõtteid.
Tänan, Issand, et võime sulle loota.
Sinul on muutev vägi, mis saadab täna suuri asju korda.
Palun seda igaühele.
Ole õnnistatud. Aamen. - Aamen.
Soovin lühidalt rääkida, kui tähtis on evangeeliumi kuulutada.
Selleks tuleb rakendada erinevaid meetodeid.
Meedia on siinjuures väga oluline ja tõhus vahend.
TV7 levitab Jumala Sõna.
Telekanal on kuulutustöö tegemiseks hea abivahend.
Piibel ütleb, et Sõna ei tule tühjalt tagasi.
Saame televisiooni kasutada, et kuulutada elavat Sõna.
See ei tule tühjalt tagasi.
Kui soovid toetada TV7 tegevust ja selliseid saateid,
siis helista numbrile 900 1770.
Kõne hind on 10 eurot.
Aita toetada selliseid saateid ja TV7-t.
Tõlge: Karin Reisko