"Toora seadused kehtivad endiselt,
aga ainult Jeesuse õpetuse kohaselt!"
Gershon Nereli Iisrael
Sel korral on teemaks kristliku kiriku ja Iisraeli suhted. Ja siin koos
minuga istub Gershon Nerel. Shalom! - Shalom ja tere tulemast!
- Gershon, kas protestantlik reformatsioon peale 16.sajandit
parandas kristlaste ja juutide vahelisi suhteid?
- 16. sajandil toimunud suur protestantlik reformatsioon, mida
juhtis Martin Luther tõi kaasa tõusud ja mõõnad kiriku ja sünagoogi
vahelistest konfliktides ja suhetes. Alguses Martin Luther lootis, et kui
ta eemaldab kristlusest mõned katolikud aspektid, siis juudid usuvad UT-i.
Ta oli väga lootusrikas, et tema uus lähenemine toob Uue Testamendi
juutidele lähemale, aga juudid ei aktsepteerinud seda. Polnud õige aeg.
Aeg polnud veel käes. Hiljem, kui Luther nägi, et juudid ei
aktsepteeri kristlust, muutus ta väga juudivastaseks. Oli isegi
situatsioone, kus ta needis juute, rääkides väga teravalt nende vastu.
Olid tõusud ja mõõnad, aga tuleb tõdeda, et üldiselt protestatlus, kuna
selle rõhk on Piiblil, tekstil, kirjutatud Sõnal ja Sõna lugemisel
kohalikus keeles, mitte ladina keeles, mitte enam ladina keeles, vaid
pöörduti algkeelte poole, heebrea ja kreeka, peamiselt heebrea - Vana
Testamendi juurde, avas see uue akna Iisraeli kohta kirjutatud
prohveteeringute lugemiseks. Seega tekkis protestantlik heebrea keele
õpetus, õpetus prohvetlikust sõnumist, mis on kirjutatud heebrea keeles.
Kõik see hakkas avama uut akent Iisraeli tuleviku mõistmises,
plaanidest Iisraeli tuleviku kohta ja paljud protestandid mõistsid, et
Iisraeli ei peaks paganlikuks muutma, vaid selle asemel peab laskma neil
säilitada oma juutlus, säilitada oma juudi identiteet eraldi rahvusena.
Seetõttu paljud protestandid näiteks aitasid tõlkida Uut Testamenti
heebrea keelde. See on üsna suur toetus. Näiteks suur luterlane
Franz Delitzsch, saksa luterlane, kes tõlkis Uue Testamendi heebrea
keelde. Klassikalisse, piibellikku heebrea keelde, mida kasutatakse
väga palju kuni tänapäevani. Mina loen Uue Testamendi Franz Delitzschi
versiooni, mis aitab väga palju. Me peame vaatama ka protestantlikku
misjonäriliikumist. Erinevalt katoliiklaste suhtumisest juutidesse,
protestantlik misjoniliikumine näiteks 19. sajandil Londoni juudi kogukonnas
tahtis aidata juute ja tutvustada Uut Testamenti, tutvustada Jeesust
juutidele. Aga mitte sunniviisiliselt vaid pigem õpetades neile, milline
on heebreakeelne Uus Testament ja aidates neid tehes filantroopide
tööd juutide keskel. Ka füüsiliselt abistades. Misjonärid tulid sellele
maale ja asutasid haiglaid, koole. Nad alustasid selle maa, mis allus
otomanidele, moderniseerimisega. Selles osas olid misjonärid abiks
Iisraeli taastamisel, kaasaegse Iisraeli taastamisel sellel alal.
Iisraeli rajati 19.sajandil saksa koloonia, saksa asunikud seadsid end
sisse Haifas, Jeruusalemmas, Jaffas, Galileas, nad asutasid uusi külasid.
Nad tõid kaasa moderniseerimise, vabrikud, turismi. Need kristlased
ja protestandid Iisraelis 19.sajandil olid hetrzlien sionismi algatajateks.
Nad provotseerisid, väga palju provotseerisid juudi sioniste alustama
maa taastamist ja sedasi ka täitma Piibli prohveteeringut juutide
naasmise kohta maale lõpuajal. - Kuidas sina arvad, milline
institutsionaalse kiriku abi Iisraelile on kõige tähtsam olnud?
- Minu arvates on kõige suurem abi institutsionaalse kiriku poolt
olnud Uue Testamendi kanoniseerimine, kui üldiselt rääkida. Me teame, et
juudid kanoniseerisid Vana Testamendi. Kes kanoniseeris ja fikseeris Uue
Testamendi raamatud? Me peame andma tunnustuse selle eest paganate
kirikule. Issand valis juudid Vana Testamendi kanoniseerijateks, ja ta
kasutas mitte juute vaid paganaid, et kanoniseerida Uus Testament.
Tänapäeval me kasutame seda Uut Testamenti ja tõlgendame seda juudi
kombel, heebrea keele kohaselt ja ma tean, et me peame selle eest
tunnustama paganate kirikut. - Aitähh, Gershon!
Tõlge: Ülle Kapanen