"Toora käsud kehtivad endiselt
aga ainult Jeesuse õpetuse kohaselt!"
Gershon Nereli Iisrael
Sel korral on teemaks kristliku kiriku ja Iisraeli suhted. Siin minuga koos
istub Gershon Nerel. Shalom! - Shalom ja tere tulemast!
- Gershon, kas sa võiksid rääkida meile ajaloolisest konfliktist kiriku
ja Iisraeli vahel. - Me näeme ajaloost, et alates 4.
sajandist kuni 17. sajandini, kui kristlusest sai Rooma Impeeriumi
tunnustatud ja aktsepteeritud religioon, kirik arendas välja väga
tugeva võidutseva teoloogia. Kirik koos oma teoloogidega ütles, et meie
oleme võidutsevad maailmas ja meie võtame koha Iisraelis. Ja siis oli
kokkupõrge, konflikt judaismiga, kuna kristlus esitles end Jumala tõotuste
pärijana, nagu ainuke legitiimne ja Jumala Sõna autoriteeti omav.
See arendas konteptsiooni, et pärand on legitiimne ainult siis, kui pärija on
surnud. Judaism oli represseeritud, maha surutud või isegi oodati,
et sureb välja ja ainult kristlus jääb elama ja sedasi näidatakse uut
reaalsust maailmale. - Kas oli ka midagi, mis viis ristisõjani?
Isegi enne ristisõdu, isegi enne ristisõdu oli raskeid aegu ja
süüdistusi juutide vastu, kuna oodati, et juudid assimileeruksid paganlikku
maailma. Oodati, et juudid ei hoiaks kinni oma juutlusest. Kirik soovis
väga tugevalt juute paganlikeks muuta ja see jätkub vähem või rohkem
kuni tänase päevani. Jah! Keskaja haripunktis, 12.-14.sajandini olid
ristisõdijad. Roomas toimus paavstluse juhtkonna seas liikumine, mis koos
Euroopa riikidega saatis armee, et vallutada Jeruusalemma, Püha Maad,
et vabastada Püha Maa, Iisrael, moslimite käest, araabia moslemite käest.
Aga mis juhtus? Ristisõdijad tulid, riietatuna valgetesse kuubedesse,
mille peal olid ristid, ka nende varustuse peal olid ristid, aga nende
käes oli mõõk, et võidelda. Paljud võitlesid juudi rahva vastu.
Teel Jeruusalemma ja Jeruusalemmas paljud juudid mõrvati, paljudel juutidel
paluti kristlusesse pöörduda. Keskajal, ristisõdijate ajal, oli palju sündmusi,
mis räägivad juudi märtritest, mida nimetatakse Kiddush Hashemiks.
Kiddush Hashem - juudid keeldusid loobumast juudiusust ja tänaseni lugusid
ristisõdijatest ja märterlusest räägitakse ja õpetatakse Iisraeli koolides.
Ja need on märkimisväärne osa juutide kollektiivsest rahvuslikust
mälust, nende arusaamisest, kuidas kristlased meid kohelnud on. Sellepärast
sõna "ristisõda" või "ristisõdijad" on väga negatiivsed sõnad, mida juudid
ei saa aktsepteerida. - Isegi sõna rist?
- Isegi sõna rist. Jah, ristisõdijad tegid palju kahju sellele sümbolile, ristile.
Kuna rist oli ühes käes ja mõõk oli teises käes. Need ei kuulu
kokku, rist ja mõõk. Juute tapeti reaalselt risti nimel, paavsti nimel.
See juhtus, ja see on peamisena jäänud juutide teadvusesse, mällu.
- Kas on olnud ka teisi juutide
massihukkamisi kristlaste poolt? - Kahjuks me teame paljusid juutide
hukkamisi, peamiselt kristlikes maades Euroopas, Venemaal. Tahan tuua näiteid.
Näiteks aastal 1290, 13.saj. olid juudid ametlikult Inglismaalt välja aetud.
Juutidel ei lubatud ehitada sünagooge Inglismaal umbes
350 aasta jooksul. Nad lubati tagasi Inglismaale alles peale seda, kui
Inglismaast sai protestantlik riik 17.sajandil. Kui me vaatame
Prantsusmaad, Prantsusmaal 14.sajandil 1306., 1326. aastal saadeti juudid välja,
neil kästi lahkuda Pariisist, lahkuda maalt. Ainult järk-järgult
lubati tagasi tulla nendesse riikidesse. Aga juute koheldi nagu asju,
kord sisse, kord välja. Neil polnud mingit organiseeritud staatust
nendes riikides. Ja mis juhtus hiljem Hispaanias ja Portugalis, Ibeeria
poolsaarel? Me loeme juutidest, keda sunniti jõuga end ristima, sunniti
pöörduma kristluse poole. Paljusid neist kutsuti maranodeks, see tähendab
neetud. Heebrea keeles neid kutsuti anusim, mis tähendab sunnitud.
Nad olid sunnitud järgima kristlust, olema nagu kristlased. Aga salaja
paljud neist säilitasid oma juudi identiteedi ja juudi traditsioonid.
Sellepärast paljud neist, keda kutsuti anusim või maranod, säilitasid
oma juutluse, juudi traditsioonid nagu näiteks Brit Milah - ümberlõikamine
või juudi festivalid, Piibellikud festivalid. Katoliku kirik lõi
inkvisitsiooni. Inkvisitsiooni, mis oli juhitud dominikaani munkade poolt.
Inkvisitsioon oli ülekaalus Hispaanias ja Portugalis.
Juutide hukkamised jätkusid kuni 15. sajandi lõpuni, kuni 1492. Kõik Hispaania
juudid saadeti välja, tõugati välja Hispaaniast. Nad lahkusid Euroopa
teistesse osadesse ja alles hiljem neil lubati tagasi pöörduda. Aga
need hukkamised ja sunniviisilised ristiusku pööramised kestsid sajandeid
ja juudid kannatasid palju seetõttu. Kui me vaatame 19.sajandi tsaari
Venemaad. Tsaari Venemaal korraldati pogromme, juutide süüdistamisi ja
juudid pidid põgenema Venemaalt Inglismaale, Ameerikasse ja ka
Iisraeli. Aga sellest me räägime hiljem.
Tõlge: Ülle Kapanen