o
Opettaako Uusi testamentti mitään ensimmäisestä päivästä?
Ilmestyskirjasta löytyy tätä koskien mielenkiintoinen jae.
Ilmestyskirjan 1. luvun jakeessa 10 puhutaan Johanneksen ajasta
Patmoksessa.
Johannes kertoo, että hän oli Herran päivänä hengessä ja kuuli
ikäänkuin trumpetin äänen.
Tässä Johannes puhuu henkilökohtaisesta kokemuksesta,
joka tapahtui hänelle Herran päivänä.
Herran päivän on ymmärretty tarkoittavan ylösnousemuksen päivää,
koska tiedämme varmasti että Jeesus nousi kuolleista sunnuntaina.
Uudessa testamentissa ei kuitenkaan käsketä, että
sapatti tulisi siirtää täksi päiväksi.
Kun Jeesus halusi opettaa jotakin, hän teki sen hyvin selväksi.
Se ei ollut epäselvää.
Kun hän halusi opettaa jotakin, hän teki sen selväksi.
Sapatin muutoksesta ei sanottu mitään.
Onko Herran päivällä joku muu merkitys?
Uudessa testamentissa kerrotaan myös, että Herran päivä voi viitata
myös eskalotologiseen tapahtumaan, joka hepreaksi on "Yom Adonai",
ja tämä löytyy Korinttolaiskirjeestä.
Herran päivä viittaa siellä tulevaisuuden tapahtumaan, eikä
viikon ensimmäiseen päivään.
Viikon ensimmäinen päivä mainitaan tosin silloin, kun apostoli Paavali
pyytää erästä seurakuntaa valmistamaan lahjoituksensa silloin,
kun he tapaavat viikon ensimmäisenä päivänä.
Silti, tässä puhutaan yksityisestä rahankeruutilaisuudesta,
eikä tästä löydy mitään kehotusta
siirtää sapattia lauantaista sunnuntaihin.
Mitä päivää apostolit käyttivät sapatinviettoon?
Katsotaan apostoli Paavalia.
Ymmärrykseni mukaan hän vietti sapattia.
Hän oli juutalainen, ja varmasti vietti sapattia
erityisesti silloin, kun oli juutalaisten keskuudessa Jerusalemissa.
Hän noudatti Tooraa. Tästä kerrotaan Apostolien teoissa.
Hän ei anna käskyjä, joiden mukaan sapatti tulisi siirtää sunnuntaihin.
Minusta on siis selvää, että Paavali vietti sapattia lauantaina.
Monille ajatus viettää lepopäivää lauantaina
tuntuu juutalaiselta lakihenkisyydeltä. Miten kommentoisit tätä?
Tämä on väärinkäsitys, joka kirkolla on ollut
aivan alkuajoista lähtien.
Se ei ole lakihenkisyyttä.
"Shavat"-verbi tarkoittaa työn keskeyttämistä.
Tämä on lähtöisin ajalta, jolloin
juutalaista kansaa ei ollut edes olemassa.
1. Mooseksen kirjassa kerrotaan siitä, kuinka
Jumala loi maailman 6 päivässä ja sen jälkeen lepäsi seitsemäntenä päivänä.
Uskon, että itse Jeesus loi maailman ennen lihaksi tuloaan.
Hän itse lepäsi seitsemäntenä päivänä,
ennenkuin Israelia oli olemassa.
Mitä lepopäivää pitäisi sinun mielestäsi kristittyjen viettää?
Mielestäni tämä ei ole mikään ongelma nykyään,
koska kristityissä maissa tehdään 5-päiväistä työviikkoa.
Ihmiset ovat vapaita sapattina ja sunnuntaina.
Halutessaan he voivat viettää sapattia ilman ongelmia.
En kuitenkaan haluaisi tehdä tästä taistelukysymystä.
Tämän ei tulisi olla aihe kiistelyihin.
Odotan kuitenkin ei-juutalaisten uskovien sallivan
juutalaisten uskovien sapatinvieton. Älkää luulko meitä lakihenkisiksi
tai huonoiksi uskoviksi sen takia, että vietämme sapattia.
Sapatinvietto on teologisesti ja raamatullisesti hyväksyttävää
siksi, että Jeesus on sapatin Herra.
Sapatti on Hänen päivänsä, ja juutalaisten sapatinvietto
pitäisi hyväksyä eikä sitä saisi kritisoida.
Juutalaisia uskovia ei pitäisi yrittää tehdä ei-juutalaisiksi, vaan
heidän täytyy antaa pitää juutalainen identiteettinsä.
Uskon myöskin, ettei meidän juutalaisten uskovien pitäisi
juutalaistaa muita kansoja.
Mutta muiden kansojen ei pitäisi yrittää poistaa juutalaisuuttamme.
Juutalaisten uskovien pitäisi siis saada olla yhtä juutalaisia,
kuin Jeesuskin oli.
Kyllä, ja tämä on ollut epäselvää kirkon historiassa.
Vuosisatoja juutalaisille uskoville on sanottu,
etteivät he enää ole juutalaisia, vaan kristittyjä, ja
että heidän pitää liittyä ei-juutalaiseen kirkkoon.
Hyvin nopeasti tämä johtaa siihen, että
juutalaiset menettävät identiteettinsä.
On surullista, että tällaista asennetta löytyy yhä.
Seurakunta odottaa juutalaisten liittyvän
ei-juutalaiseen seurakuntaan
ja luopuvan juutalaisesta identiteetistään.
Tämä on selvästi väärin, koska Jumala haluaa säilyttää
juutalaiset erillisenä kansana.
Ei paremmuuden takia, vaan tehtävän takia.
Pääsääntö siis on, etteivät juutalaiset saa juutalaistaa ei-juutalaisia,
eivätkä ei-juutalaiset saa odottaa juutalaisten
luopuvan juutalaisesta identiteetistään.