TORANS BUD GÄLLER FORTFARANDE
MEN ENDAST ENLIGT JESHUAS UNDERVISNING
GERSHON NERELS ISRAEL
När blev Romarriket Bysans?
Romarriket delades itu.
Romarriket som sträckte sig från Britannien till Israel -
och ännu längre österut delades i två delar.
Gränsdragningen gick vid Istanbul.
Istanbuls ursprungliga namn var Byzantium.
Kejsaren i öst hette Konstantin den Store.
I början av 300-talet ändrade Konstantin namnet Byzantium -
till Konstantinopel.
Den östra delen av Romarriket kallades för Byzantium -
och huvudspråket var grekiska.
I väst fortsatte man tala latin.
Israel blev en del av den östra halvan av imperiet.
Vad hände med Jerusalem under Bysans?
- Jerusalem blev en bysantinsk stad och den intresserade -
Konstantin och hans mor Helena.
De började bygga kyrkor och kloster i Jerusalem.
Staden blev ett mål för kristna pilgrimsfärder.
I staden bodde mycket få judar.
Biskopen i Caesarea och historikern Eusebius berättar -
att det i staden ännu fanns några judiska kristna -
men också några andra judar.
Det är intressant att se att det alltid fanns en liten -
grupp judar i staden.
Varför kallas den bysantinska statskyrkan ibland -
för den triumferande kyrkan?
- Den triumferande, segerrika kyrkan kommer av att kristendomen -
under 300-talet blev statsreligion under Konstantin den Store.
Det här hände efter tre århundraden av förföljelse.
I början var församlingen mycket förföljd -
men i början av 300-talet blev kyrkan segrande statsreligion -
i det romerska imperiet.
I verkligheten blev denna triumferande kyrka snabbt -
icke-judisk. Den fjärmade sig från sina judiska rötter.
Den betonade hellenistiska traditioner.
Tyngdpunkten flyttades från Jerusalem till andra städer.
Jerusalem som var församlingarnas "moder", de judiska troendes -
församling, var inte längre centrum utan kristendomens centrum -
blev i stället Rom.
Konstantinopel, Alexandria och Antiokia blev också viktiga städer.
Rom var viktigast i väst, för påven fanns i Rom.
Kyrkan i Rom utvecklade teologin om Roms och påvens hegemoni.
Teologin grundade sig på löftet givet i Matteus -
om att Petrus skulle vara biskoparnas prins.
Påvarna såg sig själva som Petrus arvingar.
Centrum förflyttade sig så småningom från Jerusalem till Rom.
Rom introducerade en egen apostolisk auktoritet.
Det betydde att endast Rom hade legitimitet -
att ordinera präster och lärare.
De övriga måste följa Roms undervisning.
Rom ville inte bevara sin judiska bakgrund.
Vad betydde detta för de judiska troende?
Det här betydde att de judiska troende mötte -
en ny verklighet.
Församlingen hade blivit icke-judisk -
och judarna en minoritet.
Denna nya majoritet av icke-judar utvecklade en teori enligt vilken -
församlingen är det nya Israel, som ersätter det fysiska Israel.
Kyrkan ville alltså ersätta judarna.
Judarna gillade inte det här men de kunde inget göra.
De troende måste godkänna de icke-judiska ledarnas beslut.
När var Bysans tid i Israel över?
Det bysantinska styret tog slut efter ca 300 år, på 600-talet.
Muslimerna erövrade landet och Jerusalem år 638 e.Kr.
Kalif Omar ledde erövringen. Tempelbergets mindre moské, -
Al Aqsa, har fått sitt namn efter honom.
Situationen förändrades. Nu styrdes landet av ett muslimskt imperium.
Språket ändrades från grekiska till arabiska -
och vi vet också att det då fanns en del arabiska kristna.
Men om vad som hände i Jerusalem -
under det muslimska styret talar vi mer om senare.
Översättning: Andreas Forsberg