TORANS BUD GÄLLER FORTFARANDE
MEN ENDAST ENLIGT JESHUAS UNDERVISNING
GERSHON NERELS ISRAEL
Hur tog de Jesustroende judarna emot de icke-judiska troende?
Det var svårt för judarna att godkänna de icke-judiska troende -
för Israel höll sig i allmänhet åtskilt från de andra folken.
De andra folken sågs som hedningar och tom fiender -
eftersom de tillbad andra gudar.
En judisk troende måste genomgå en sinnesförändring.
Nu var bröderna i tron också från nationerna -
nationerna är systrar och bröder i Herren.
I Apostlagärningarna finns en speciell händelse som visar -
hur Petrus blev övertygad om att han skulle besöka en icke-jude -
och äta med denna, något som judarna undvek.
Ibland tom i dag vill judarna inte vara i nära -
kontakt med icke-judar.
Men Guds plan var att bryta ner skiljemuren -
mellan judar och icke-judar.
Icke-judarna blev bröder.
Petrus var alltså i Jaffa, i dag en del av Tel Aviv.
Han var på besök vid havet och sov under dagens hetta.
Plötsligt i sin dröm såg han en duk komma ner från himlen.
Duken var full av djur, också orena icke-kosher djur.
Han hörde en röst som sade: "Slakta och ät."
Petrus sade att det inte är kosher, hur kunde han äta det?
Budet löd: Det som jag gjort rent ska du inte göra orent.
Då han vaknade hade han besök från Caesarea.
Där var en romersk centurion, en allvarlig sanningsälskande man -
som fruktade Gud och var i nära kontakt med judarna.
Man hade bett honom inbjuda Petrus för att berätta om frälsningen -
och om Guds rike.
Då budbärarna inbjöd Petrus förstod han att drömmen betydde -
att han skulle besöka centurion.
Han for från Jaffa till Caesarea.
Det här hittar vi i Apg kapitel 10.
Petrus träffade Kornelius och såg att han sökte sanningen.
Han vittnade om Jesus. Hela Kornelius' hus kom till tro -
och döptes. Petrus stannade och åt tillsammans med dem.
Det här var början på nedbrytandet av muren mellan -
jude och icke-jude. De tillbringade tid tillsammans.
Varför började de icke-judiska troende senare -
distansera sig från de judiska troende?
Ganska snabbt var merparten av de troende inte längre judar.
Icke-judarna med hellenistisk bakgrund blev majoritet.
De började distansera sig själva från judarna -
delvis för att en del av judarna sågs som villolärare -
eftersom de inte godkände Jesu fulla gudomlighet.
Delvis berodde det på politik.
Centrum flyttades från Jerusalem till imperiets huvudstad Rom.
Vilka förändringar gjordes för att distansera den icke-judiska -
församlingen från de judiska rötterna?
Påvarna i Rom krävde att man bytte kalender -
från den bibliska judiska lunariska kalendern -
som än i dag används i den judiska världen -
till den gregorianska solkalendern.
Allt började med påsken.
Enligt Andra Moseboken -
ska påsken firas på den 14 dagen i den första månaden, nisan.
Den 14 dagen i Nisan var inte alltid en söndag.
Påvarna sade att kyrkan borde fira påsk på söndagen -
uppståndelsens dag.
Om de ville fira på en söndag och inte 14 i nisan -
så måste de ha ett eget system.
Det uppstod splittring mellan öst och vissa judiska församlingar -
och de västra församlingarna.
Väst slutade fira på 14 nisan -
och fokuserade på söndagspåsken.
Om vi förstår det -
ser vi att det påverkade kalendern och förorsakade -
början på splittringen mellan judiska och icke-judiska troende.
Ledde ersättandet av den judiska påsken med en kristen -
påsk till att ersättningsteologin föddes?
Då de ändrade den judiska påsken -
som är en mycket messiansk högtid -
som fokuserar på påskalammet, Jesus, Guds Lamm -
den är mycket messiansk och betydelsefull i sin symbolik.
Då man i stället började fira den kristna påsken -
var det också ett steg mot ersättningsteologin i vilken -
kyrkan har tagit Israels plats.
Trodde den första församlingen på de sista tiderna?
Ja. De första apostlarna, Petrus och Paulus -
trodde starkt att redan de levde i de sista dagarna. De trodde -
att Jesus skulle komma tillbaka under deras tid.
Därför sade de att Hans återkomst är snar.
Det var deras syn, att Jesus kommer snart.
Nu 2000 år senare förstår vi att i Guds plan -
måste dessa 2000 år finnas. Vi tror att vi lever i ändens tid.
De levde i början av ändens tid, vi i slutet -
för också vi tror att Jesus kommer snart och att vi måste vara -
redo då Han kommer tillbaka.
Översättning: Andreas Forsberg