TORANS BUD GÄLLER FORTFARANDE -
MEN ENDAST ENLIGT JESHUAS UNDERVISNING
GERSHON NERELS ISRAEL
Välkomna till programserien om Israel i Guds plan.
Denna gång handlar det om hur icke-judar kom till församlingen.
Här med mig sitter Gershon Nerel.
Shalom. Gershon, kan du tala om för oss när den första -
församlingen började ta emot icke-judiska troende?
Faktum är att den 1:a gruppen eller församlingen - kehilah -
av Jeshua-troende samtliga var judar och äkta hebréer.
Vi minns att ledarna - de äldste och apostlarna - var judar.
Den förste biskopen, Yaacov (Jakob, Herrens bror), var jude.
Vi vet att det stora flertalet hade judisk bakgrund.
Men under det första århundradet, efter Jeshuas korsfästelse -
uppståndelse och himmelsfärd, spreds evangeliet i romarriket.
Successivt och ganska snabbt tillkom även icke-troende
Jeshua-troende.
Hur växte det icke-judiska ledarskapet fram?
Det dröjde, men åtminstone beträffande Jerusalem vet vi -
av vår viktigaste källa efter Apostlagärningarna i NT -
som var Eusebios, biskop av Cesarea.
Vi har hans bok Kyrkohistoria på hebreiska nu.
Eusebios verkade i Cesarea här vid Medelhavet.
Cesarea var en viktig romersk stad och hamn.
Han hade ett stort bibliotek där med stora resurser.
Eusebios berättar att fram till Bar Kochba-upproret -
fram till att kejsar Hadrianus belägrade Jerusalem -
omkring 132-135, i mitten av andra århundradet -
fram till dess hade vi enbart judiska biskopar.
Femton judiska biskopar i Jerusalem som var äkta hebréer.
Efter det att stadens namn ändrades till Aelia Capitolina -
finns det faktiskt biskopar i Jerusalem som är icke-judar.
Hur togs de nya icke-judarna emot av de första Jeshua-troende?
I början ansåg de judiska Jeshua-troende -
- i synnerhet de med fariseisk bakgrund -
ansåg att man borde fordra av icke-judarna -
att de blev judar, att de konverterade till judendomen -
och levde efter alla Torans bud. Så hade de uppfattat det hela.
Ett av kraven var exempelvis att de skulle omskära sina pojkar.
Denna fråga gav upphov till ett stort gräl.
Måste de icke-judiska troende omskära sina pojkar -
och hålla Toran på exakt samma sätt som judarna?
Grundfrågan var: Vad krävs för att bli frälst?
Vissa menade att man inte kan bli frälst utan att hålla Toran -
utan att bli omskuren.
Hur löste man problemet?
Det blev en häftig diskussion mellan dem som ville -
vad man kallade "judaisera" icke-judarna -
och dem som liksom aposteln Paulus menade -
att man inte behövde tvinga Toran på icke-judarna.
Till slut anordnade Yaacov, ledaren i Jerusalem, ett möte -
med apostlarna - de äldste - och aposteln Paulus.
De beslöt gemensamt att bara kräva fyra saker av icke-judarna -
och att de inte måste hålla hela Toran.
Icke-judarna måste inte hålla hela Toran för att bli frälsta -
vilket även gällde judarna själva.
Inte heller de måste hålla Toran för att få syndernas förlåtelse.
Grundprincipen vid detta första, unika rådsmöte i Jerusalem var -
att bara kräva fyra ting av icke-judiska troende:
För det första att avhålla sig från mat som offrats åt avgudar -
- att hålla sig borta från avgudaoffer.
För det andra att avstå från mat med blod i.
Det är ett matbud, som för judarna, ett slags kosherregel.
Att äta blod, blodkorv, är förbjudet för både judar och icke-judar.
För det tredje att avstå från kött från kvävda djur -
- djur som exempelvis dött ute i det fria.
Det är förbjudet, främst av hälsoskäl.
Rör inte det som på hebreiska kallas trefah, kött från kvävda djur.
Och det sista kravet var att avhålla sig från otukt -
- från sexuella synder. Att avstå från dessa saker.
De bestämde att det räcker om icke-judarna håller dessa fyra bud.
De bör inte konvertera till judendomen.
De bör inte låta omskära sig, det är inte nödvändigt för dem.
Omskärelsen gäller ännu för judarna som ett tecken -
- ett yttre tecken på förbundet mellan Gud och Israel -
men är inte nödvändigt för de icke-judiska troende.
Därför är icke-judarna fria att äta skinka, skaldjur och liknande -
medan jag menar att judar i allmänhet bör hålla -
buden om kosherhushållning, vilket även Paulus undervisade om.
Bland judar lever vi som judar -
men bland icke-judar ska vi inte göra stor affär av det hela.