TORANS BUD GÄLLER FORTFARANDE
MEN ENDAST ENLIGT JESHUAS UNDERVISNING
GERSHON NERELS ISRAEL
De tre patriarkernas namn används ofta tillsammans när -
man talar om Abrahams, Isaks och Jakobs Gud.
Det är intressant att Bibeln talar om -
Abrahams, Isaks och Jakobs Gud som ett enda begrepp.
Detta visar en personlig relation med Gud.
I våra dagar vill många människor inte ha en relation med religionen, -
utan med en personlig Gud, -
en Gud som hör, ser och svarar på bön.
Det här kan vi se i begreppet "Abrahams, Isaks och Jakobs Gud".
Han är en personlig Gud och också hela nationens Gud.
Använder man samma begrepp i Nya Testamentet?
Just denna idé finns också i evangelierna -
samt i Jeshuas undervisning.
Mellan Jeshua och saddukeerna pågick ett speciellt samtal.
Saddukeerna trodde inte på uppståndelsen från det döda.
Jeshua använde detta begrepp om Gud -
Abrahams, Isaks och Jakobs Gud -
för att visa saddukeerna, att de hade fel.
I Markusevangeliet, kapitel 12, utmanar saddukeerna Jeshua -
i frågor kring uppståndelsen.
De trodde inte på uppståndelsen från det döda.
Jeshua gav ett skarpt svar och sade att de hade tagit fel, -
därför att de varken kände Skrifterna eller Guds kraft.
Vad kände de inte till? Varför hade de fel?
De kom inte ihåg vad som hände Mose i öknen.
Mose vaktade får när han såg den brinnande busken.
Ur den brinnande busken, -
som stod i låga utan att brinna upp, talade Herrens ängel.
Vi bör fråga oss vem denna Guds ängel var.
Jag tror att han var Jeshua själv.
Jeshua uppenbarade sig flera gånger -
redan i Gamla Testamentet, före Han tog människogestalt.
Herrens ängel, Jeshua, talade till Mose.
Vad sade Han? Han sade: -
"Jag är Abrahams Gud, Isaks Gud och Jakobs Gud."
Det upprepar att Gud har en relation med varje person.
Detta är vad Jeshua ville betona.
Vår Gud är inte en gud för de döda utan för de levande.
Jeshua sade att Gud är densamma i patriarkernas liv, -
men också i varje troendes liv.
Och nu ska vi tala om uppståndelsen.
Uppståndelsen är inte till bara för judarna, utan är för alla.
Detta koncept om Abrahams, Isaks och Jakobs Gud -
är mycket starkt. Det påminner oss om -
att vår Gud inte är för de döda utan för de levande -
och detta är vårt hopp som troende.
Vi tror på uppståndelsen och på livet efter döden -
samt på evigheten. Vi har ett framtida hopp.
Namnet Israel gavs först åt Jakob och efter det -
började namnet innebära alla Jakobs efterkommande.
Vad betyder namnet Israel i NT?
Jag skulle inte vilja säga att i Nya Testamentet namnet Israel -
har en helt annorlunda betydelse än i Gamla Testamentet, -
men det har en ny dimension, ett nytt perspektiv.
Detta namn innefattar här även dem som -
förenar sig med Israel andligen genom ett löfte.
Vad är det för ett löfte?
När vi påminner oss om löften, genom Abraham -
gällde löftet alltid något speciellt.
För Abraham gällde löftet en son.
Aposteln Paulus talar om detta löfte. "Ni ska få en son."
Detta löfte gavs åt Sara och Abraham.
Även i Nya Testamentet finns fullbordan av ett löfte om en son, -
Sonen Messias, som kom för alla folk.
Detta är vad Paulus vill inskärpa.
Han säger att löftet gäller dem som tillägnar sig en viss tro, -
det gäller inte enbart judar, utan även hedningar.
Man måste göra klart att när hednatroende förenar sig med Israel -
får de del i löftet, -
men de ersätter inte Israel, utan förenar sig med det.
Israel har sin plats och nationerna har sin plats. De bildar en familj.
Jag vill läsa vad Paulus sade i Romarbrevets 9:e kapitel.
Han säger att inte alla som i fysisk betydelse är av Israel, är Israel.
Vad menar han?
De som inte tror på Israels Gud, har inte del i löftet.
Men han säger att människor som förenar sig med löftet genom tron -
får del i detta särskilda löfte, -
Messias, som kom för hela världen.
Översättning: HimlenTV7