Toora käsud kehtivad veel tänagi,
kuid ainult Jeesuse õpetuse kohaselt.
Gershon Nerel: "Iisrael Jumala plaanis".
Iisaki sünd oli imeline sündmus, kuna ta isa ja ema olid väga vanad.
See toimus loodusseaduste ja igasuguse loogika vastaselt.
Jumal ütles, et see sünnib ja Ta on ustav oma tõotust täitma.
Üks aasta pärast seda, kui ingel oli Saarale ütelnud,
et ta saab poja, sündis Iisak.
Mina kui juut, kes usub Yeshuat, meie Messiast, Jumala Poega,
näen võrdlusmomenti Iisaki sünni ja meie Issanda sünni vahel.
Mõlemal juhul oli tegemist imega.
Ja järgmine verstapost tema elus oli ümberlõikamine.
Aabrahami poeg Iisak oli esimene, kes lõigati ümber 8-ndal päeval.
Ümberlõikamine on juudi rahvale väga tähtis sümbol.
Ümberlõikamine on füüsiline tähis juudi ihus,
mis näitab lepingu täitmist.
Leping on heebrea keeles 'brit' -
'brit Avraham avinu' - meie esiisa Aabrahami leping.
Kas ümberlõikamine kehtib ja on vajalik ka tänapäeval?
See oli apostel Pauluse ajal tähtis küsimus.
Kas ümberlõikamine on vajalik paganatele ja rahvastele?
Apostlite tegude 15. peatükis saab väga selgeks,
et ümberlõikamine ei ole päästeks vajalik.
Ümberlõikamine lihas ei aita kuidagi päästele kaasa.
Aga juudi rahva jaoks on see ikka veel jõus.
See on rahvuslik sümbol ihus, mis meenutab algset lepingut Aabrahamiga
ja jätkub Iisaki kaudu.
Isegi juudid, kes usuvad Jeesust, tänapäeva messiaanlikud juudid,
lõikavad oma pojad ümber mitte pääste saamiseks,
vaid märgina kuuluvusest Iisraeli rahva hulka.
Rääkisid alguses Iisaki sünni sarnasusest Messia sünniga.
Kas tema elus on teisigi sündmusi, mida võib võrrelda Jeesuse eluga?
Võime võrrelda Iisaki viimist ohvrialtarile sellega,
kuidas Issand Jeesus oli valmis meie eest oma elu ristil ohverdama.
Kujutleme, et see koht siin on altar.
Iisak kandis oma seljas puid, millel ohver pidi põletatama.
Samuti kandis Issand Jeesus risti oma seljas Kolgatale Jeruusalemmas.
Kujutleme, et see on altar, kuhu Iisak kandis neid puid.
Need olid tema külge seotud ja ta mõistis, et tema ise ongi ohver.
Vastavalt Pühakirjale ta vaikis
ja Issanda ingel päästis ta alles viimasel minutil.
On huvitav võrrelda seda valmidust surra ja end ohvriks tuua.
Järgmine põlvkond on Iisaki pojad Eesav ja Jaakob.
Kuidas edastati Jumala tõotus järgmisele sugupõlvele?
Aabrahamil oli kaks poega - Ismael ja Iisak.
Tõotus kandus edasi mitte Ismaeli, vaid Iisaki kaudu.
Ka Iisaki laste puhul ei jätkunud tõotus esmasündinu Eesavi kaudu,
vaid Jaakobi kaudu.
Oli küll eriline isa õnnistus pojale,
kuid näeme, et Iisak ei olnud Jaakobit õnnistades segaduses,
vaid mõistis, et see sünnib Issanda juhtimisel.
Lõpuks andis ta õnnistuse vabataht- likult teisena sündinud Jaakobile.
Iisak oli sõnakuulelik Jumala plaanile
ja andis õnnistuse edasi Jumala valitud liinis Jaakobile.
Miks valis Issand Jaakobi ja mitte esmasündinu Eesavi?
Miks? See on Jumala suveräänsus.
Ta ei valinud vägevat Eesavit - kütti, kes oli pidevalt väljas jahil.
Ta oli tugev ja oskas väljadel jõuga hakkama saada.
Jaakob oli kodus telgis ja Jumal valis siiski Jaakobi.
Aktsepteerime seda otsust osana Jumala suveräänsusest ja tarkusest.
Tema teab, kuidas viia tõotus Iisraelile, Jaakobile, juutidele.
See pidi olema Tema plaan ja ei ole meie asi seda kritiseerida.
Jumal teab, mida valida ja mida teha.
Toimetaja: Hanna Tischer
Eestikeelne tõlge: Monika Jaaguri