Kiva olla seurassanne jälleen. Jatkamme opetussarjaa -
sisäisestä paranemisesta ja vapautumisesta -
sekä siitä, miten työmme alkoi.
Raamatussa on eräs rukous. Tahdon tässä alussa rukoilla puolestanne.
Voit lukea sen.
Se on Ef. 3:14―20:ssa.
Tämä on Paavalin rukous efesolaisten puolesta.
Haluan teille sitä, mitä tässä pyydetään.
"Sentähden minä notkistan polveni Isän edessä, -
josta kaikki, millä isä on, taivaissa ja maan päällä, saa nimensä, -
että hän kirkkautensa runsauden mukaisesti -
antaisi teidän, sisällisen ihmisenne puolesta, -
voimassa vahvistua hänen Henkensä kautta -
ja Kristuksen asua uskon kautta teidän sydämissänne, -
niin että te, rakkauteen juurtuneina ja perustuneina, -
voisitte kaikkien pyhien kanssa käsittää, mikä leveys -
ja pituus ja korkeus ja syvyys on, -
ja oppia tuntemaan Kristuksen rakkauden, -
joka on kaikkea tietoa ylempänä; -
että tulisitte täyteen Jumalan kaikkea täyteyttä.
Mutta hänelle, joka voi tehdä enemmän, -
monin verroin enemmän kuin kaikki, mitä me anomme -
tai ymmärrämme, sen voiman mukaan, joka meissä vaikuttaa, -
hänelle kunnia seurakunnassa ja Kristuksessa Jeesuksessa -
kautta kaikkien sukupolvien, aina ja iankaikkisesti! Amen."
Tahdon ja rukoilen sitä teille.
Me rukoilemme joka ilta. Meillä on palvelutiimi.
Olemme rukoilleet nyt 15 kuukautta.
Se alkoi 15 kuukautta sitten, -
kun seurakuntaamme tuli 6-vuotias tyttö, -
jolla oli ihoa tuhoava tauti.
Bakteerit levisivät ympäri hänen ihoaan.
Kolmen vuorokauden jälkeen -
hänen kehonsa oli kauttaaltaan bakteerin peitossa.
Se mädätti ja tuhosi hänen ihoaan.
Hän joutui teho-osastolle. Hänen isänsä on lääkäri.
Kun kuulimme, mitä oli tapahtunut, aloimme heti rukoilla.
Rukoilimme joka ilta ja monta tuntia päivässä.
Kun oli kulunut noin viikko, lääkärit hämmästyivät, -
sillä tyttö alkoi parantua -
ja ihon parantuneissa kohdissa ei ollut arpia.
Kun oli kulunut kymmenen päivää, hän pääsi teho-osastolta.
Muutaman päivän päästä hän kotiutui täysin parantuneena.
Hän parani. Lääkärit pitivät sitä mahdottomana.
Hänet aiottiin lähettää palovamma- osastolle. Vaurio oli niin paha.
Nyt hänellä oli uusi iho ja ei arpia, ja hän oli täysin parantunut.
Se oli todella rohkaisevaa. Ihmisiä rukoili monessa maassa.
Puhuin Jumalalle. Hän sanoi: "Jatkakaa vain."
Olemme rukoilleet nyt joka ilta.
Jatkamme, kunnes Hän käskee lopettaa.
Haluaisin lukea teille yhden kohdan Raamatusta.
Se on Vanhan testamentin kahdesta viimeisestä jakeesta Malakian kirjassa.
Se on Mal. 4:4―6.
Yhdessä suomenkielisessä raamatunkäännöksessä -
se on luvussa 3. En muista tarkalleen jakeita. Teksti on sama.
Nämä ovat siis Vanhan testamentin viimeiset jakeet.
"Muistakaa minun palvelijani Mooseksen laki, -
jonka minä Hoorebilla hänelle säädin koko Israelia varten -
käskyiksi ja oikeuksiksi. Katso, minä lähetän teille profeetta Elian, -
ennenkuin tulee Herran päivä, se suuri ja peljättävä.
Ja hän on kääntävä jälleen isien sydämet lasten puoleen -
ja lasten sydämet heidän isiensä puoleen, -
etten minä tulisi ja löisi maata, vihkisi sitä tuhon omaksi."
Tämä on Jumalan sydän.
Luemme Uudesta testamentista -
Luukkaan ensimmäisestä luvusta, kuinka Sakarias oli temppelissä -
ja enkeli tuli ja ilmoitti, että tämän vaimo Elisabet on raskaana.
Sakarias ei pystynyt uskomaan sitä.
Hänestä tuli mykkä epäuskonsa takia.
Enkeli siteerasi sitä, -
että lähetetään Elian henki -
ja se kääntää isien sydämet lasten puoleen ja päinvastoin, -
ettei Jumala lyö maata ja vihki sitä tuhon omaksi.
Tässä puhutaan Johannes Kastajasta. Hän tuli ja valmisteli tien Jeesukselle.
Hän sanoi: "Katso, Jumalan Karitsa."
Sen Jeesus toi.
Sovituksen ja paranemisen -
isien ja lasten välille -
kokonaisiin perheisiin ja yhteisöihin.
Hän tahtoo kaikkien suhteidemme eheytyvän.
Tapaan kysyä ihmisiltä, mikä on kaikkein tärkein asia Jumalalle.
Siitä on hyvä aloittaa.
Mikä on Jumalalle tärkeintä?
Viime jaksossa kerroin ihmeellisestä jutusta, mikä tapahtui Afrikassa, -
kun surkastunut käsi parani rukouksessa.
Jumala sanoi: "Gary, kutsun sinut tähän maahan."
En halunnut mennä sinne. En pitänyt siitä maasta.
Siellä oli hengellisesti myrkyllistä. Se oli hyvin vaikea paikka asua.
Menin kotiin ja näin unen.
Unessa näin majakan, joka loisti punaista valoa -
Espanjasta Pohjois-Afrikkaan.
Tunsin Jumalan Hengen vahvasti.
Heräsin. Jumalan Henki oli läsnä hyvin vahvasti.
Kerroin unesta vaimolleni Kathleenille. Hän alkoi nauraa.
En ymmärtänyt, miksi. Hän kertoi olleensa pikkutyttönä lähetysleirillä.
Siellä kysyttiin, haluaisiko joku palvella espanjankielisessä maassa.
Kathleen todella halusi, mutta hänellä oli yksi ehto.
"Voin palvella missä tahansa mutta en Espanjassa."
Se oli ylpeyttä. Hän ajatteli, että pitää lispata.
Zaragozassa sanat lausutaan näin: Zaragoza, cinco.
Hän ei halunnut joutua puhumaan niin.
Hän kuitenkin antautui Jumalalle.
Ensimmäisenä aloimme rukoilla Jumalalta esirukoilijoita.
Emme kertoneet kenellekään.
Pian ihmiset alkoivat kertoa, että heillä on rukoustaakka meistä.
Kerroin uneni heille. He halusivat liittyä rukoustiimiimme.
Monet esirukoilijoista olivat epäkypsiä, rikkinäisiä ja haavoilla.
He tarvitsivat eheytymistä, vapautumista ja koulutusta.
Sillä tavalla me käynnistimme rukoustiimin.
Jumala tahtoi meidän perustavan esirukoilijoille kodin ja tukikohdan, -
josta Hän lähettää meitä Pohjois-Afrikkaan.
Sillä tavalla päädyimme Espanjaan 29 vuotta sitten.
Jumala on kasvattanut työtä.
Mikä on Jumalalle tärkeintä?
Mitä Jumala näyttää Mal. 4:6:ssa?
Hän tahtoo vanhempien rakastavan lapsiaan ja lasten vanhempiaan.
Jakeissa -
Matt. 22:34―40 sanotaan: "Mutta kun fariseukset kuulivat, -
että hän oli tukkinut saddukeuksilta suun, kokoontuivat he yhteen; -
ja eräs heistä, joka oli lainoppinut, kysyi häneltä kiusaten: -
'Opettaja, mikä on suurin käsky laissa?'
Niin Jeesus sanoi hänelle: -
'Rakasta Herraa, sinun Jumalaasi, -
kaikesta sydämestäsi ja kaikesta sielustasi ja kaikesta mielestäsi'.
Tämä on suurin ja ensimmäinen käsky. Toinen, tämän vertainen, on: -
'Rakasta lähimmäistäsi niinkuin itseäsi'.
Näissä kahdessa käskyssä riippuu kaikki laki ja profeetat."
Jumalalle tämä on tärkein asia.
Kokemuksemme mukaan se, mikä on tärkeää Jumalalle, -
on tärkeää saatanalle. Se haluaa näet ryöstää sinulta Jumalalle tärkeät asiat.
Se haluaa ryöstää ihmiseltä Jumalalle tärkeät asiat.
Olemassa on suhteita, joita Jumala tahtoo meidän -
ilmaisevan, elävän ja rakastavan.
Siispä saatana hyökkää suhteita vastaan.
Ydinasia palvelutyössämme ovat suhteet.
Ensimmäinen suhde, jota saatana vastustaa, on Jumala-suhde.
Se piti ihmisen erossa Jumalasta. Se erotti ihmisen Jumalasta.
Sitten se vastustaa ihmisen suhdetta itseen.
Tapaan monia kristittyjä, jotka inhoavat itseään.
Sitten se vastustaa suhdettamme muihin ja lähimmäisiin.
Mutta ennen kuin rakastimme Jumalaa, Jumala rakasti meitä.
Jumala siis ojensi kätensä ja rakasti meitä ensin.
Syntien anteeksiannon ristin veren kautta -
meidät puhdistettiin synnistä ja pystyimme rakastamaan Häntä -
rakkaudella, jolla Hän rakasti meitä. Hän ei halua sen jäävän siihen.
Rakkaudella, jolla rakastamme Häntä ja jonka Hän antoi meille -
ja jonka lähde ja alkuperä Hän on, me rakastamme sitten lähimmäisiämme.
He voivat olla vihollisiakin.
Espanjassa meillä oli todella ilkeä naapuri.
Mitä tehdä? Yritin olla ystävällinen. Aloin rukoilla hänen puolestaan.
Useita vuosia myöhemmin hän vain pehmeni.
Hän tuli kadulla vastaan. Aiemmin hän kiroili minulle. Nyt hän kyseli, -
miten voimme, mitä lapsille kuuluu.
Se on rukouksen voima. Se on rakkauden voima.
Jeesus tuo sovinnon suhteisiin.
Meidän täytyy laittaa Kristuksen risti suhteidemme keskelle: -
Jumala-suhteemme, suhteemme itsemme kanssa -
ja ihmissuhteiden keskelle.
Tapaan monia, joiden on vaikea rakastaa muita, -
koska he inhoavat itseään eivätkä rakasta itseään.
Ihminen on joskus itse pahin vihollisensa.
Mutta Jeesus käski siunata vihollista, joten alapa siunata itseäsi.
Itse asiassa teen niin joka aamu. Siunaan itseni.
Kirjaimellisesti siunaan itseni. Siunaan pääni. Puen Jumalan sota-asun.
Alan siunata vaimoani ja lapsiani. Siunauksessa on näet voima.
Se on Jeesuksen rakkauden ilmaisua ja voiman vapauttamista, -
se siunaa minuakin.
Mitä kylvää, sitä niittää. Jos siunaa muita, saa itse siunauksen.
Jumalalle on tärkeintä rakastaa Häntä koko sydämestä, mielestä -
ja voimasta ja lähimmäistä kuin itseään.
Ilm. 3:19―21:ssä -
Jeesus on ovella ja kolkuttaa.
Hän kolkuttaa. Hän ei ryntää sisään. Hän kolkuttaa oveen.
Hän tahtoo henkilön avaavan. Hän sanoo: -
"Kaikkia niitä, joita minä pidän rakkaina, minä nuhtelen ja kuritan; -
ahkeroitse siis ja tee parannus. Katso, minä seison ovella ja kolkutan; -
jos joku kuulee minun ääneni ja avaa oven, -
niin minä käyn hänen tykönsä sisälle ja aterioitsen hänen kanssaan, -
ja hän minun kanssani. Joka voittaa, -
sen minä annan istua kanssani valtaistuimellani, -
niinkuin minäkin olen voittanut -
ja istunut Isäni kanssa hänen valtaistuimellensa."
Tämä on Jeesuksen tahto. Hän haluaa läheisyyttä kanssasi.
Kolkuttaako Hän sydämessäsi, ovellasi?
Suljetko Hänet ulos? Ehkä olet niellyt vihollisen valheen, -
että Jumala vihaa sinua sekä aikoo tuomita ja tuhota sinut. Ei.
Jumala kuoli, jotta voit saada sovinnon Isän kanssa.
Jeesus haluaa tulla elämääsi.
On olemassa enemmän, paljon enemmän.
Opetin Oxfordissa. Seminaarin jälkeen -
teologian opiskelijoista yksi halusi keskustella opetuksestani.
Hän halusi tietää, mihin teologiaan perustuu -
se pieni rukous, josta tavan takaa puhuin.
Kysyin, mikä monista rukouksistani. Hän sanoi: "Se tosi lyhyt."
Kysyin: "Ai 'lisää, Jumala". "Niin", hän sanoi.
"Miksi rukoilet niin?" Vastasin: "Koska on olemassa enemmän."
Miten iso Jumalasi on? Miten paljon olet Hänestä kokenut?
Onko Hän pikku Jumala laatikossa? Onko Hän pienempi kuin pääsi? Ei.
Hän on ääretön. Ja Hänen rakkautensa, kuten rukoilimme -
Efesolaiskirjeen mukaan -
luvun 3 jakeessa 14: haluan teidän tuntevan -
Hänen rakkautensa korkeuden, leveyden ja syvyyden.
Olemassa on enemmän.
Miksi tarvitsemme enemmän? Koska Hän haluaa tehdä kauttamme -
enemmän kuin ymmärrämme tai kuvittelemme.
Jeesus vei meidät yhteen Espanjan vaikeimmista paikoista.
Kaupunki on 3 000 vuotta vanha. Sen nimi on Carmona.
Siellä on kaikenlaisia sivilisaation kerroksia.
Siellä on asunut iberejä. Heillä oli oma uskontonsa.
Sitten tulivat arjalaiset, sitten roomalaiset, sitten arjalaiset.
Heidän jälkeensä tulivat muslimit ja sitten katolilaiset.
Se on vaikeimpia paikkoja evankeliumille.
Sinne Hän meidät kutsui.
Olen siitä iloinen.
Sinne perustimme talomme, lepokodin, -
jossa pastorit, lähetit ja vastuunkantajat -
saavat intensiivistä sielunhoitoa ja paranemista.
Olen tavannut elämäni aikana vain yhden terveen ihmisen.
Hänen nimensä on Jeesus. Kaikki muut tarvitsevat paranemista.
Vaimoni sanoisi, että minullakin on vielä varaa -
kasvaa, uudistua ja pyhittäytyä. Meillä kaikilla on.
Monilla johtajilla ei ole paikkaa, -
jossa he voisivat tunnustaa kaiken, avautua ja jakaa -
ilman pelkoa kostosta Herran edessä.
Pikku kodissamme käy ihmisiä kaikkialta maailmasta.
Meillä on kolme pikku taloa maalla.
Siellä on oliivipuulehto, appelsiinipuita ja muuta.
He tulevat, ja me palvelemme heitä -
noin 5―7 päivää intensiivisesti ja yksilöllisesti.
Mikä on pisin aika, joka puolestasi on rukoiltu?
Viisi minuuttiako kokouksen lopussa? Rukoilemme kolme tuntia päivässä.
Se on kuin hengellinen kirurginen toimenpide, jota Henki johtaa.
Se on voimallista, sillä Jumala haluaa antaa enemmän.
Itse asiassa Hän tahtoo sinusta itsensä kaltaisen.
Ja se on prosessi.
Pyhitys, uudistuminen.
Hän tahtoo, että olet täynnä Hänen rakkauttaan, -
jotta voit jakaa rakkautta muille, tuoda heidät valtakuntaan -
ja tuoda heille muutoksen.
Meillä käy kaikenlaisia ihmisiä.
Ei vain pastoreita ja työntekijöitä. Kaikenlaisia.
Monet kävijöistä ovat saaneet haavan jossain vaiheessa elämää, -
ja se vaikuttaa heihin edelleen.
Ongelma ei niinkään ole haava vaan se, miten ihminen reagoi haavaan.
Jeesus tahtoo parantaa reaktion. Hän haluaa hoitaa ja puhdistaa haavan -
sekä antaa uuden reagointitavan, -
joka vastaa Hänen tahtoaan ja tapojaan.
Jos voisit pyytää Jeesukselta yhtä asiaa, mikä se olisi?
Mieti ja rukoile sitä.
Mitä sinä pyytäisit Jeesukselta?
Minun tapauksessani se oli vihan voittaminen.
En pystynyt hallitsemaan vihaani.
Kristittynäkin vihani oli hallitsematon.
Opettelin ulkoa raamatunjakeita.
Paastosin ja tein kaikenlaista.
Usein tunsin entistä enemmän syyllisyyttä ja tuomiota, -
koska en pystynyt elämään Sanan mukaan.
Olin valmis vihittäväksi pastoriksi.
Presbyteerio eli neuvosto sanoi, ettei minua voi vihkiä, -
koska minulla oli vihaongelma.
Vihaongelma oli todella salakavala.
Jos joku toi minulle kahvin ilman maitoa, -
minä räjähdin.
"Miksi toit tämän?" Sitten tuli kauhea olo. Yritin vetää sitä takaisin.
Tuoja sai kolhun. Kahvin tuojat loppuivat.
Jos koin vähänkin epäreilua kohtelua, minussa kuohahti.
He ohjasivat minut terapiaan. Terapia herätti minussa myrskyn.
Se ei parantanut, -
mutta silti maksoin joka kerrasta sata dollaria.
Sanoin heille: "Tiedän miehen, joka voi rukoilla paranemisen puolesta.
Hänen nimensä on Charles Kraft. Voinko mennä rukoiltavaksi?"
He sanoivat: "Voit. Mikä ikinä auttaa." Ongelma oli tämä.
Jeesus kutsui minut pastoriksi heti uskoon tultuani.
Nyt se oli katkolla.
Menin tapaamaan tohtori Kraftia. Hän käski minun istua.
Hän sanoi: "Pyhä Henki, tule." Istuin siinä odottamassa.
Mieleeni tuli muisto siitä, -
että äiti meni sairaalaan. Hän odotti sisartani. Kaikki oli hyvin.
Seuraavana päivänä sisareni syntyi kuolleena.
Hän oli isosiskoni. Hän oli kuollut sinä yönä.
Vauva vietiin pois. Äiti ei saanut pitää häntä sylissä tai hyvästellä häntä.
Äidin ei annettu haudata vauvaa.
Äiti sai syvän haavan ja masentui vaikeasti.
Kolme kuukautta myöhemmin lääkäri sai älynväläyksen: uusi vauva tilalle.
Tadaa! Minä olen tilalle tullut.
Mutta vauvaa ei niin vain korvata.
Surun pitää antaa tulla. Täytyy löytää sovinto. Sen pitää parantua.
Sitä ei voi vain korvata.
Kerroin sen tohtori Kraftille. Hänestä se oli kiintoisaa.
Hän sanoi: "Tule, Pyhä Henki, taas." Mieleeni tuli uusi muisto.
Muistin, että näin joka yö samaa painajaista.
Unessa minä lensin.
Siinä oli pinkki ranta ja taivas. Olin vauva.
Yhtäkkiä aloin mennä jotain kohti. Se oli...
pahaa, piikikästä ja ruosteista, -
kuin lapioita, miekkoja ja puukkoja.
Lensin sitä päin ja heräsin paniikissa.
Näin sen joka yö.
Nyt Herra sanoi: "Se oli syntymäsi."
Huh. Mitähän silloin tapahtui? Kuin minut olisi yritetty tappaa kohtuun.
Kraft sanoi: "Pyhä Henki, tule." Mieleeni tuli kolmas muisto.
Siinä makasin ruohikolla.
Katselin taivaalle. Kuulin äänen.
Se sanoi: "Siskosi kuoli.
Tulit siskosi tilalle.
Siskosi piti kuolla, jotta voit syntyä. Olet syypää siskosi kuolemaan."
Huh. Se oli kova juttu.
Tietenkin se oli vihollisen valhe.
Tajusin, että koko elämäni ajan -
olin kantanut syyllisyyttä siskoni kuolemasta -
omassa olemassaolossani. Olemassaoloni teki minusta syyllisen.
Kun tohtori Kraft kuuli sen, hän tajusi, mitä tarvitsi tehdä.
Hän rukoili kanssani hedelmöittymisestä syntymään.
Hän toi paranemisen. Ne 9 kuukautta ovat hyvin tärkeitä lapsen elämässä.
Mistä alkaa olemassaolo? Hedelmöittymisestä.
Vanhemmilla on hengellinen, emotionaalinen ja fyysinen perintö, -
joka vaikuttaa lapseen.
Minä kasvoin kohdussa, joka oli ollut hauta. Siskoni oli kuollut sinne.
Hän rukoili joka kuun puolesta.
Edetessämme kohtasimme demoneja.
Vihollinen oli yrittänyt vahingoittaa minua.
Kohtasimme pelon demoneja -
sekä anteeksiantamattomuuden, tuomion, katkeruuden ja vihan henkiä.
Kun ihmisessä on hoitamatonta syyllisyyttä, -
se voi johtaa tuomittuna elämisen tunteeseen, itsensä hylkäämiseen -
ja katkeruuteen. Se purkautuu vihana muita kohtaan.
Ongelmani oli juuri se. Siksi en pystynyt hillitsemään vihaa.
Tarvitsin paranemista haavojeni syvimpiin osaan elämässäni.
Ja ne olivat ne 9 kuukautta.
Äiti kävi kuudesti sairaalassa ennen syntymääni.
Hän pelkäsi, että minä kuolen.
Se oli uskomattoman hoitavaa.
Muistan, että lopuksi -
hengessäni pidin Gary-vauvaa sylissäni.
Me molemmat olimme Jeesuksen sylissä.
Ja ensimmäistä kertaa elämässäni pystyin rakastamaan itseäni -
niin kuin Jeesus rakastaa minua.
Se on vapautta.
Pystyin rakastamaan itseäni samalla tavalla kuin Jeesus rakastaa minua.
Ja minä paranin. Menin kotiin. Vaimo huomasi, että jokin oli muuttunut.
Kun seuraavana päivänä tapahtui jokin pieni vääryys, -
olin henkilölle ystävällinen ja lempeä.
Ongelma korjattiin. Hän kysyi: "Mitä Garylle on tapahtunut?"
Minä paranin sisäisesti.
Se oli ensimmäinen sisäisistä parantumisista, -
jotka muuttivat elämäni ja kutsuivat minua nykyiseen työhömme.
Ensi jaksossa tahtoisin rukoilla kanssanne, -
jotta tekin voisitte kokea Jeesuksen rakkauden, -
syntien anteeksiannon -
ja paranemisen suhteessa itseenne.
Kuinka monen on tällä hetkellä vaikea rakastaa itseään?
Uskotko vihollisen valheita.
Herra, Jeesus, tule jokaisen katsojan luo.
Osoita heille, että rakastat heitä. Kuolit ja nousit ylös heidän tähtensä.
Istut taivaallisissa ja rukoilet heidän puolestaan.
Olet lähettänyt Pyhän Hengen parantamaan ja eheyttämään, -
jotta heidät voidaan sovittaa Isän kanssa.
Siunaan sinua, jotta saisit tämän kokemuksen Hengessä, -
rakastuisit Isään ja tietäisit, että Isä on aina rakastanut sinua.
Elämäsi päivät oli kirjoitettu ennen kuin niistä yksikään tuli.
Sinut on luotu Jumalan rakkaudesta ja kaipuusta.
Siksi olet täällä nyt. Jumala tahtoi sinun olevan olemassa.
Hän tahtoo, että sinulla on elämä ja yltäkylläisyys Kristuksessa.
Siunaan sinua Isän, Pojan ja Pyhän Hengen nimessä.
Jumala kääntäköön sinulle kasvonsa ja antakoon sinulle rauhan.
Suomennos: TV7