Evankeliumeista tuntemamme Jeesus kyseenalaistetaan -
akateemisessa Jeesus-tutkimuksessa yhä enemmän.
Raamattu-uskollisen kristityn onkin yhä vaikeampi tunnistaa Häntä samaksi.
Miten tähän on tultu? Siitä puhumme tässä jaksossa.
ETULINJASSA
Olen Daniela Persin, ja vieraanani on aiheen todellinen asiantuntija, -
professori Anders Gerdmar.
Hän on South Eastern University -yliopiston professori Floridassa -
ja Uuden testamentin eksegetiikan dosentti Upsalan yliopistossa -
sekä Skandinavian teologisen korkeakoulun perustaja ja rehtori.
Tervetuloa! - Kiitos. - Siinä oli monta titteliä.
Tämä jakso on jatkoa edelliselle.
Käsittelemme edelleen kirjaasi Det står skrivet (On kirjoitettu).
Sen alaotsikkona on Raamattu-usko vs. raamattukritiikki.
Tänään siis puhumme Jeesus-tutkimuksesta.
Nekin, jotka eivät ole nähneet viime jaksoa, haluavat ehkä katsoa sen, -
kun vielä toistat raamattu-uskon vs. raamattukritiikin perusteesit.
Raamatusta voi olla nämä kaksi erilaista käsitystä.
Raamattu-usko pitää kiinni siitä uskosta, -
jonka myös Jeesus ja apostolit saivat jo myötäsyntyisesti.
Se oli radikaalia raamattu-uskoa, -
josta kirkko piti kiinni noin vuoteen 1700 saakka.
Silloin syntyi raamattukritiikki. Se on liberaaliteologian liittolainen.
Raamattukritiikki on vallannut alaa kirkossa, -
ensin protestanttisuudessa ja yhä enemmän myös katolisuudessa -
ja jopa evankelikaalisissa vapaakirkoissa.
Näitä kahta näkemystä pyrin valaisemaan tuossa kirjassani.
Puhut kirjassasi tutkijan silmälaseista.
Sanot, ettei ole olemassa puolueetonta tutkimusta.
Meillä kaikilla on jokin ennakkokäsitys, mielipide ja maailmankatsomus.
Millaisten silmälasien läpi Jeesusta katsovat -
liberaaliteologian ja raamattukriittisen katsomuksen edustajat?
Miten he hyökkäävät Jeesusta vastaan?
Silmälasit sinällään ovat hyvä asia, mutta ne ovat kaikki hiukan värillisiä.
Minun laseissani on hieman vaaleanruskeaa sävyä.
Näiden tutkijoiden lähtökohtana on toinen todellisuuskäsitys.
Sen mukaan todellisuus on vain yksiulotteinen.
Totta on vain se, mitä voidaan punnita, mitata tai koskettaa, -
fyysinen ja materiaalinen todellisuus.
Raamatun todellisuuskäsitys on toinen.
Se puhuu kolmesta ulottuvuudesta: taivaasta, maasta ja tuonelasta.
Todellisuuskäsitysten erot tulevat mukaan silmälaseihin, -
kun katsotaan Jeesusta. Silloin katsotaan vain fyysistä Jeesusta, -
aineellista Jeesusta ja puhutaan myös historiallisesta Jeesuksesta, -
jota halutaan tutkia.
Kaikki yliluonnollinen on karsittu pois:
Mistä Jeesus tuli? Mitä Hän teki maan päällä? Miksi Hän tuli tänne?
Kaikki nämä seikat oikeastaan häviävät kuvasta, -
jos tutkijalla on radikaali raamattukriittinen asenne.
Mitä oikeastaan jää jäljelle? Millaisia eri Jeesus-kuvia näillä tutkijoilla on?
Voi sanoa, että heillä on luonnollinen muttei lainkaan yliluonnollinen Jeesus.
Yliluonnollinen on karsittu pois. Se on heille yhteistä.
On erilaisia jeesuksia, pienellä j:llä.
Kautta raamattukriittisen teologian historian -
on konstruoitu erilaisia Jeesus-kuvia.
Joku on sanonut, -
että Jeesus-kuvan konstruointi on kuin katsoisi itseään kaivosta.
Kaivoon katsoessani en näe Jeesusta, vaan sieltä heijastuvat omat kasvoni.
Usein luodaan omaan kulttuuriin sopiva jeesus.
Saksassa meillä on tästä kaksi esimerkkiä.
1800-luvun lopulla syntyi kulttuuriprotestanttisuus.
Luotiin jeesus, joka sopi mainiosti eettiseksi yleväksi kansalaiseksi -
vilhelmiinisessä Saksassa. Luotiin sellainen Jeesus-kuva.
Sitten on natsien Jeesus-kuva, joka on tietenkin paljon pahempi.
Se jeesus oli arjalainen, ehdottomasti ei juutalainen.
Sehän olisi häirinnyt natsiagendaa. Niinpä tehtiin oma jeesus.
Myös myöhemmältä ajalta on esimerkkejä siitä, -
että Raamatun Jeesuksen tilalle luodaan oma jeesus.
Mainitsit historiallisen Jeesuksen.
Eikö Hän olekaan historiallisesti totta?
Puhuit tästä käsitteestä jotenkin kriittiseen sävyyn.
Historiallinen Jeesus on keskeinen käsite Jeesus-tutkimuksessa.
Se on aivan oma tutkimusalansa.
Ideana on, että sen sijaan että otettaisiin Raamatun Jeesus, -
kuoritaan pois asioita, joiden ei uskota olevan historiallisesti totta.
Jäljelle jää sitten jotain muuta.
Joku sanoikin, että sipulia kuorimalla ei pääse koskaan ytimeen, -
sillä sipulilla ei ole ydintä, se on kauttaaltaan sipulia.
Sama juttu on, kun Jeesus-kuvaa kuoritaan.
Se sai alkunsa 1700-luvulla.
Tarkasteltiin ihmeitä ja todettiin, etteihän sellaisia voi tapahtua.
Meidän täytyy siis karsia ihmeet pois Uuden testamentin Jeesus-kuvasta.
Neitseestäsyntymistäkään ei voi tapahtua. Karsitaan sekin pois.
Koska kokemuksemme mukaan ylösnousemusta ei voi tapahtua, -
sitä ei voinut tapahtua silloinkaan.
Kansantajuisesti sanottuna argumentointi menee tähän tapaan.
Jos emme voi kokea jotain omassa nykytodellisuudessamme, -
jos vaikkapa menisin täällä Upsalassa Fyrisån-joelle ennen sen jäätymistä -
ja yrittäisin kävellä vettä pitkin siinä onnistumatta, -
ei Jeesuskaan ole voinut tehdä niin.
He kiistävät myös monet nykyisin tapahtuvat ihmeet.
He kiistävät dokumentoidutkin ihmeet maailmankuvaansa sopimattomina.
Niille etsitään muita selityksiä.
Haluaisin puhua hiukan kirjasta nimeltä Den okände Jesus.
Alaotsikon mukaan se on kirja epäonnistuneesta profeetasta.
Kirjan molemmat tekijät ovat kollegoitani täällä Ruotsissa.
Suhtaudun kirjaan hyvin kriittisesti ja selitän sitä tarkemmin kirjassani.
He kiistävät kirjassaan ensinnäkin kaikki luonnonlait ylittävät ihmeet.
Ei sellaisia ole voinut tapahtua, ne ovat myyttejä ja legendoja.
Entä onko parantamisihmeitä voinut tapahtua?
Ei, parantumisia tai ylösnousemusta ei voi tapahtua, ne eivät ole mahdollisia.
Ihmiset varmaankin paranivat jonkin psyykkisen prosessin ansiosta.
Joistakin asioista voi toki parantua psykosomaattisen prosessin kautta, -
muttei mistä tahansa.
Uutta jalkaa tai silmää ei voi saada psykosomaattisen prosessin kautta.
Sellaisia ihmeitä kuitenkin tapahtui kaiken aikaa.
Vertaat tätä "kirkon Jeesukseen", josta nämä tutkijat puhuvat. Mitä se on?
Historiallinen Jeesus-tutkimus on luonut kirkon Jeesuksen selittämään, -
miksi meillä on Uuden testamentin antama Jeesus-kuva.
He ovat itse konstruoineet historiallisen Jeesuksen, -
johon ei liity mitään yliluonnollista.
Heidän mukaansa kirkko keksi ja liitti Jeesukseen kaiken yliluonnollisen.
Kirkko sai idean, että tällaista yliluonnollista oli tapahtunut.
Sitä ei ollut tapahtunut, mutta se keksittiin ja se päätyi Raamattuun.
He kyseenalaistavat muutakin kuin yliluonnolliset asiat.
Historiallisesta Jeesuksesta kuoritaan pois asioita eri kriteerein.
Mitä nämä muut kriteerit ovat, yliluonnollisuuden lisäksi?
Tunnetuin niistä on erilaisuuskriteeri.
Itse asiassa nämä kaikki ovat tieteellisesti hyvin ongelmallisia.
Jos jokin poikkeaa suuresti ympäristöstään, -
he pitävät todennäköisempänä, että se on tapahtunut, ja tutkivat sitä.
Kriteerien avulla yritetään selvittää, -
mitä todellisuudessa tapahtui ja mitä Jeesus todella sanoi.
Esimerkiksi Vuorisaarnassa Jeesus sanoi:
"Te olette kuulleet sanotuksi vanhoille... mutta minä sanon teille..."
Tässä Jeesus erottuu reilusti ympäristöstään, -
joten tähän voimme uskoa, päätteli eräs hyvin radikaali tutkija.
Tämän voisimme uskoa, kun Jeesus tekee pesäeroa omaan aikaansa.
Kun tutkija sanoi tämän, -
hän sai ankarat nuhteet oppi-isältään Rudolf Bultmannilta:
"Soo soo, Uudessa testamentissa ei ole mitään historiallista."
Onpa mielenkiintoista. Tästä muistuu mieleeni...
Kuten tiedät, olen väitellyt tohtoriksi kansainvälisistä suhteista -
Jerusalemin Heprealaisessa yliopistossa.
Siellä tutustuin moniin, jotka tutkivat toisen temppelin aikaa,-
sekä kristinuskoa että juutalaisuutta ja niiden perusteita.
Jopa historiallis-kriittiset liberaalit juutalaiset tutkijat käyttivät -
Uutta testamenttia yhtenä parhaista historiallisista dokumenteista -
toisen temppelin kaudesta. Se on heidän tärkeimpiä dokumenttejaan.
Heidänkin teologinen näkemyksensä on historiallis-kriittinen ja liberaali.
Silti heidän suhtautumisensa Uuteen testamenttiin on aivan päinvastainen.
Tuo on erinomainen esimerkki.
Juutalaiset historiantutkijat nimittäin rakastavat Luukasta.
Luukas nimittäin kertoo synagogasta ja temppelistä -
ja monista asioista, joista ei ole olemassa mitään muita lähteitä.
Kun Jeesus Nasaretin synagogassa ottaa kirjakäärön ja lukee Jesajaa, -
se on juutalaiselle tutkimukselle hyvin tärkeää.
Liberaalikin juutalainen historioitsija uskoo siihen enemmän -
kuin useimmat kristityt tutkijat, merkillistä kyllä.
Minua puhutteli eräs lukemani kirja, joka sivusi vähän samaa aihetta.
Kirjan mukaan juutalaiset tapaavat sanoa, -
että Jeesus on ollut historian kuluessa paras ja aidoin juutalainen.
Totta. - Paras rabbi ja esikuva.
Jo 1800-luvulla useat juutalaiset tutkijat alkoivat korostaa Jeesusta -
juuri esikuvana, hyvänä ja merkittävänä rabbina jne.
Vain harvat kristityt tutkijat tajusivat Jeesuksen juutalaisuuden -
ennen holokaustia.
1800-luvulla oli muutamia, jotka korostivat Jeesuksen juutalaisuutta.
Juutalaiset tutkijat taas...
Itse asiassa Heprealaisen yliopiston ensimmäinen väitöskirja -
oli Klausnerin kirja juutalaisesta Jeesuksesta, se oli 1920-luvulla.
Jeesuksen aikana oli rabbi Hillelin ja rabbi Shammain koulukunnat.
Tutkijat vertailevat, kumman kanssa Jeesus oli samaa mieltä eri asioissa.
Jeesus ja Paavalikin käyttivät samoja tulkintamenetelmiä.
Palataan niihin ehkä myöhemmin. Innostun vain suuresti siitä, -
että he ovat päässeet paljon meitä pidemmälle raamatuntutkimuksessa.
Tutkijat ovat yrittäneet rekonstruoida historiallisen Jeesuksen -
oletetun todellisen lähteen avulla, joka on evankeliumitekstien takana.
Millaisin kriteerein he päättelevät, mikä on aitoa ja mikä ei?
Kuka sen päättää? Entä mihin olet itse päätynyt?
Se on monimutkainen kysymys.
Luonnollisesti dissimilariteetti- eli erilaisuuskriteeriä käytetään paljon.
Sen perusteella pyritään selvittämään, -
missä Jeesus poikkeaa muista ja on erilainen.
Ongelmana vain on, että pitäisi tuntea se, mihin Häntä verrataan.
Pitää tuntea täsmälleen silloinen kulttuuri, josta Hän erottuu.
Muuten ei nähdä, missä asioissa Hän on sovussa kulttuurin kanssa, -
vain se, missä Hän erottuu siitä.
Jeesus oli toki vahvasti sovussa juutalaisen kulttuurinsa kanssa.
Hänhän oli juutalainen. Hän oli juutalainen rabbi.
Toisinaan Hän sanoo asioita, jotka eivät sovi siihen ympäristöön.
Se on yksi asia. Toinen asia on suhtautuminen lähteisiin.
Otetaan synoptiset evankeliumit Matteus, Markus, Luukas.
Niitä tutkitaan ja vertaillaan eniten. Niissähän on yhtäläisyyksiä.
Moni tutkija ajattelee, että ensin oli Markus -
ja Matteus ja Luukas käyttivät sitä.
Mutta Matteuksessa ja Luukkaassa on myös materiaalia, -
joka on samaa mutta joka puuttuu Markuksesta.
Sen selittämiseksi on luotu hypoteesi.
Hypoteesia nimitetään Q-lähteeksi, eli evankeliumien takana olisi lähde.
Q tulee saksan kielen lähdettä tarkoittavasta Quelle-sanasta.
Eli evankeliumien takana olisi lähde.
On olemassa myös Tuomaan evankeliumi, -
joka on saanut paljon mediahuomiota.
Mediaa kiinnostavat usein sivuseikat enemmän kuin itse Raamattu.
Tuomaan evankeliumi on vain kokoelma Jeesuksen sanoja, -
se ei ole kertomus Jeesuksesta.
Osa on Jeesuksen sanoja, osa ei ole lainkaan Hänen sanojaan.
Se on syntynyt melko myöhään, joskus 170―200 jKr.
Kun nähdään yhteneväisyys Tuomaan evankeliumiin ja Q-lähteen välillä, -
ajatellaan, että nyt tiedetään varmasti, mitä Jeesus edusti.
Eli tähän liittyy valtava ongelma:
Nuo lähteet kokoavat vain Jeesuksen sanoja, mutta eivät kertomuksia.
Ne eivät kerro Jeesuksen kuolemasta ristillä ja ylösnousemuksesta.
Nämä kertomuksethan ovat jo Markuksessa.
Rakennetaan konstruktio varhaisesta kristinuskosta, -
jossa ei puhuttu lainkaan yliluonnollisesta -
ei neitseestäsyntymisestä, ristinkuolemasta, ylösnousemuksesta.
Loogisesti ajatellen asiat on käännetty päälaelleen.
On taiottu pois se, mikä on kristinuskossa tärkeintä:
Inkarnaatio, Jeesuksen ristinkuolema ja ylösnousemus.
Juuri lähteillä järkeilyn takia.
Sinua kuunnellessani tuli mieleen, -
että 600-luvulla syntynyt islam kiistää Jeesuksen jumaluuden.
Eikä vain sitä.
Islam pitää sekä Vanhaa että Uutta testamenttia väärennettyinä -
ja Koraania ainoana Jumalan sanana.
Mohammed kuitenkin sekoitti paljon asioita.
Hän oli kuullut traditioita ja sekoitti henkilöitä.
Heillä saattoi olla sama nimi, mutta he olivat aivan eri aikakausilta.
Hän sekoitti vähän kaikkea yhteen.
Nyt kuitenkin sanotaan, että Koraani oli se oikea.
Historiallis-kriittiset raamatuntutkijat pelaavat islamin pussiin.
Noinhan se tietenkin on. Mutta se Jeesus ei ole Pelastaja.
Se Jeesus ei ole Jumalan Poika. Nuo asiat on karsittu pois.
Tämä Jeesus on pikemminkin moraaliopettaja.
Tämä avaa myös ovet synergialle.
Nykyisin krislamissa yhdistellään kristinuskoa ja islamia.
Sehän on täysin kestämätöntä, -
koska ne pohjimmiltaan edustavat vastakkaisia väittämiä Jeesuksesta.
Mutta tähän se johtaa.
Tässä voi nähdä sen mielenkiintoisen seikan, -
että omien jeesus-kuvien luominen edellyttää liberaaliteologiaa.
Palataksemme natsien kiintoisaan jeesus-konstruktioon, -
Saksassa oli natsiaikana Bekenntniskirche, tunnustuskirkko, -
joka halusi pitää kiinni Raamatusta.
Oli myös Deutsche Christen, liberaaliteologinen kirkko.
Voidakseen luoda natsiteologiaa he tarvitsivat liberaaliteologiaa, -
joka karsi pois Vanhan testamentin, yliluonnollisen Jeesuksen jne.
Jollain tavalla on todellakin niin, -
että klassinen raamatullinen usko Jeesukseen on kuin stoppari -
monenlaisia merkillisiä jeesus-kuvia vastaan, -
jotka eivät perustu Raamattuun eivätkä kristilliseen uskoon.
Skandinavian teologinen korkeakoulu edustaa erilaista Jeesus-tutkimusta.
Te olette aika yksinäisiä Ruotsissa ja Pohjoismaissa, -
mutta maailmanlaajuisesti on muitakin samansuuntaisia laitoksia.
Onko muutakin ei-historiallis-kriittistä Jeesus-tutkimusta? Mikä on tilanne?
On jänneväli ja sillä eri variaatiota.
Ruotsissa on joitakin hyvin radikaaleja tutkijoita.
Mainitsin jo Okände Jesus -kirjan, -
joka kuvaa Jeesusta epäonnistuneena profeettana. Se lienee radikaaleinta, -
mitä oppineet raamatuntutkijat Ruotsissa ovat kirjoittaneet, -
myös historiallisesti katsoen.
Kollegoitteni joukossa on tietenkin suurta vaihtelua.
Jotkut heistä eivät olisi alkuunkaan samaa mieltä niiden kanssa, -
joiden mielestä Jeesuksessa ei ole mitään yliluonnollista.
Sellaisiakin kollegoja on, erot ovat suuria.
Skandinavian teologinen korkeakoulu taas on edustaa -
raamattutiedettä, joka perustuu raamattu-uskoon.
Sanomme selkeästi, että uskomme Raamattuun Jumalan sanana.
Haluamme käyttää ja syventää tieteellistä työskentelyämme -
ja osaamistamme ymmärtääksemme Raamattua mahdollisimman hyvin.
Yksi opettajistamme väittelee lähiaikoina Ilmestyskirjasta.
On jännittävää, että joku istuu vuosia Ilmestyskirjan äärellä -
ja yrittää porautua sen merkitykseen.
Tuollainen tutkimus on meistä todella kiinnostavaa. - Aivan.
Sellainen tutkimus taas on tutkimusmielessä aivan tarpeetonta, -
joka kyseenalaistaa Jeesuksen tekemät yliluonnolliset asiat.
Maailmalla on myös konservatiivista raamattu- ja Jeesus-tutkimusta. - Toki.
Kerro vähän, millaista se on.
Etenkin Yhdysvalloissa on tosi paljon merkittävää raamattututkimusta, -
joka on huomattavasti konservatiivisempaa.
Monet oppineet teologit kyseenalaistavat liberaaliteologian -
ja tekevät päivittäin töitä osoittaakseen, -
että Raamatun Jeesus on todellinen Jeesus.
Tätä on paljon maailmanlaajasti, etenkin Yhdysvalloissa.
Kerro jokin uusi löytö, joka vahvistaa kuvaamme Raamatun Jeesuksesta.
Kysymykseen on vaikea vastata millään yksittäisellä asialla.
Ainakin juutalaiseen Jeesukseen liittyvä trendi on erittäin vahva.
Ennen holokaustia kukaan ei nähnyt Jeesuksen juutalaisuutta.
Nykyisin yksikään tutkija ei voi kiistää Jeesuksen juutalaisuutta.
Se on todella kiintoisa alue, kun katsotaan myös juutalaisia lähteitä, -
katsotaan Mišnaa ja tietysti tärkeimpänä Vanhaa testamenttia.
Ymmärretään, miten vahvasti se eli Jeesuksessa ja apostoleissa.
Vanhaa testamenttia verrataan Mišnaan eli suulliseen lakiin, -
jolla oli juutalaisuudessa vahva asema apostolien aikana, -
miten Mišna auttaa ymmärtämään evankeliumeja.
Talmud taas on myöhemmältä ajalta.
Juutalaiset lähteet auttavat tajuamaan siellä tapahtuneita asioita.
Miten esimerkiksi toimittiin Jeesuksen lapsuuskodissa?
Aamulla Hän oli kenties uninen teini, Jeesushan oli täysi ihminen.
Jeesus kuuli aamulla, kuinka Hänen kasvatti-isänsä Joosef alkoi rukoilla -
juutalaista amida-rukousta.
Hän luki Israelin uskontunnuksen Shma, Israel.
Tämä juutalainen ympäristö on hyvin tärkeä.
Entä mitä tapahtui sapatin alkaessa? He menivät tietenkin synagogaan.
Mitä siellä tehtiin? Näin päästään sisälle näihin asioihin.
Toinen jännittävä asia... - Saat kertoa sen ensi kerralla, koska aika loppuu.
Selvä. - Kiitos sinulle. Toivottavasti sinäkin katsot seuraavan jakson.
Silloin puhumme enemmän siitä, mitä tapahtuu, -
kun yliluonnollinen ja ihmeet karsitaan pois.
Paneudumme tällaisiin hyökkäyksiin Jeesusta ja Raamattua vastaan.
Tervetuloa kuulolle!
Iloitsen suuresti kristillisestä tv:stä ja yhteistyöstä Himlen TV7:n kanssa.
Ymmärrän, että tv-työ myös maksaa.
Upea studio ja henkilökunta aiheuttavat kuukausittain kuluja.
Rohkaisen sinua, hyvä katsoja, tukemaan tätä evankeliumin työtä, -
mielellään säännöllisellä kuukausilahjalla.
Voit tukea tämän ohjelman käännöstyötä:
SOITA: 0600 10070 (10,01 e + pvm) TILILLE: FI40 1112 3000 3427 89
VIITE: 2710 VASTAANOTTAJA: RISTIN TUKI RY
Suomennos: Aune Björkström