ISRAELIN PUOLESTA BRYSSELISSÄ 4/4: Uusantisemitismiä vai rauhaa?
Ohjelmasarjamme nimi on "Israelin puolesta Brysselissä".
Neljännessä osassa pohdimme Israelin poliittista tilannetta -
ja juutalaisvaltion hengellisiä perusteita.
Tarvitseeko välittää Israelia koskevista profetioista?
Vai pitäisikö ajatella vain asian poliittista puolta?
Onko kyse vain politiikasta, sodasta ja rauhasta?
Vieraanamme on ollut Tomas Sandell.
Olet nimittäin valtiotieteilijä ja tunnet kansainvälisen oikeuden.
Puolustat Brysselissä Israelin oikeutta olla olemassa valtiona.
Luuletko, että rauha syntyy?
Uskon niin.
Uskovana kristittynä tiedän, että tulee vielä rauha.
Sinä katsot asioita kahdelta suunnalta.
Voit ajatella sotaa ja rauhaa maalliselta kannalta.
Rauhaan uskot myös, koska olet kristitty.
Siinä on hengellisen ja poliittisen maailman leikkauskohta.
Mitä YK:n päämajan edustalla New Yorkissa näkyy?
Siellä on profetia Jesajan kirjan 2. luvusta, -
näky messiaanisesta rauhasta.
Sitä ovat lainanneet maalliset valtiotieteilijät:
Tulee aika, jolloin sota-aseita käytetään rauhanomaisesti.
"He takovat miekkansa vantaiksi..." - Juuri se kohta.
Onko se hengellinen lähtökohtasi? - Kyllä vain.
Emme saa painottaa lopunaikojen kauhukuvia.
Kristittyjä syytetään usein siitä, -
että haluamme vain kiirehtiä jotain suurta katastrofia.
Minua ja järjestöämme motivoi näky rauhasta.
Myös YK vaalii samaa näkyä rauhasta.
Sinä ajattelet Jesajan jaetta hengelliseltä kannalta, -
mutta YK:ssakin voidaan vedota tuohon jakeeseen.
Moniko on tietoinen siitä, -
että Jesajan teksti on kuin pohjana YK:n toiminnalle?
YK:n päämajassa työssä käyvien on vaikea olla näkemättä sitä.
Ban Ki-moon sanoo juhlapuheissa, -
että häntä muistuttaa rauhasta joka aamu tuo juutalainen profetia.
Jesajan jae motivoi häntä ja varmaan monia muitakin.
Myös Euroopan koalitio muistuttaa rauhasta kristilliseltä kannalta.
Mutta koskeeko tuo profetia Israelia?
Ajankohtiahan emme voi määrätä, -
vaikka haluaisimmekin pikaratkaisun.
Vuosituhansien ajan Israelia on pidetty ulkopuolisena.
Jerusalemista tulee maailman- tapahtumien keskipiste, -
kun siitä tulee rauhanvaltakunnan keskus.
Se tapahtuu varmaan sotien ja Iranin ydinuhan jälkeen.
Näin on.
Meidän tehtävämme ei ole kuitenkaan määritellä päivämääriä -
eikä sitä, miten tavoitteeseen päästään.
Olemme päässeet pitkälle, jos meillä on yhteinen tavoite.
Yhteisen tavoitteen saavuttaminen YK:n kanssa on merkittävää.
Mutta on vähän hämmentävää, -
että lopulliseksi tavoitteeksi määritellään rauha ja sovitus.
On puhuttu paljon siitä, miten tavoitteeseen päästään.
Tie sinne näyttää hankalalta ja kiviseltä.
Todennäköisimmältä vaikuttaa kahden valtion ratkaisu.
Sen mukaan Vanhan testamentin mukainen Israel jaetaan.
Miten suhtaudut siihen kristittynä?
Siinäkin täytyy muistaa laajempi perspektiivi.
Tie voi olla mutkainen ja pitkä.
Järjestömme ei ota kantaa siihen, -
miten monen valtion ratkaisu pitäisi saada aikaan.
Tärkeämpää meille on löytää yhteiset rauhanperiaatteet.
Se keskustelu on hedelmällisempää kuin tuloksen määrittely etukäteen.
Olet kuitenkin sanonut aiemmin, -
että Israelilla on selvä oikeus maahansa. - Niin on.
Meidän täytyy ajatella myös käytännöllisesti.
Emme voi pakottaa Israelin hallitusta mihinkään.
Ei ole myöskään viisasta sanella, miten heidän tulisi toimia.
Siirtokuntien tai maan jakamisen suhteen.
Tehtävämme on enemmänkin pitää huolta siitä, -
ettei Israelin hallituksen tarvitse tehdä päätöksiä ase ohimolla.
Näin voi nykyään olla.
Kahden osapuolen rauhanprosessissa painostetaan vain toista osapuolta.
Kerry jopa sanoo, että jos rauhanprosessi ei onnistu, -
syy on Israelin ja sen siirtokuntien.
Oletko huolestunut Kerryn sanoista?
Voisivatko ne kiihdyttää liikaa maailman vihamielisyyttä?
Kerry on toiminut taitamattomasti sanoessaan, -
että mahdollinen epäonnistuminen johtuu vain toisesta osapuolesta.
Tuollaiset lausunnot voivat johtaa Israelin valtion demonisointiin.
Reaktiot voivat olla voimakkaita, jos sanotaan, -
ettei Israel ole taaskaan onnistunut solmimaan rauhaa.
Silloin pidetään taas asetta ohimolla.
Olemme puhuneet tässä ohjelmassa eri sopimuksista.
Olisi tärkeää antaa historian puhua nykyhetkelle.
Israelilla on historiallinen ja laillinen oikeus olla olemassa.
Voidaanko asia tulkita niin? - Varmasti.
Rauhanprosessit määritellään usein huolimattomasti.
Yhtälöön ei haluta lisätä liian monta tuntematonta tekijää.
Maailmanyhteisöstä kuuluu korkeimmalta taholta, -
että järjestömme on aivan oikeassa, -
mutta nyt pitäisi löytää ratkaisu.
Juridiikka ja aiemmat sopimukset halutaan jättää huomiotta.
Rauha halutaan saada aikaan hinnalla millä hyvänsä, -
vaikka perusta olisi hauras.
Antisemitismiä on ollut vuosituhansia.
Juutalaiset ovat olleet koko ajan kompastuskivenä.
Miten tilanne on syntynyt?
Haluan ensin vahvistaa sen, mitä sanot.
Euroopan ja juutalaisten välillä on luontainen vihamielisyys, -
joka on vallinnut jo pitkään ennen holokaustia.
Eurooppa muodostuu kreikkalaisesta kulttuurista, -
roomalaisesta valtiomuodosta -
ja juutalaiskristillisestä ajattelusta.
Kaksi näistä tekijöistä on hyvin antisemiittistä.
Kreikkalainen kulttuuri halusi tukahduttaa juutalaisuuden.
Vuonna 167 eKr. juutalaisten temppeliin vietiin sika -
ja oman valtion muodostaminen haluttiin tukahduttaa.
Kehitys huipentui, kun Rooman valtakunta järjesti -
ikään kuin ensimmäisen holokaustin.
Jerusalem tuhottiin. - Aivan niin.
Siellä surmattiin valtava määrä juutalaisia vihan vallassa, -
jota on vaikea selittää järjellä.
Se on nykyisen Euroopan perustana.
Silloin ei ole niin outoa -
nähdä juutalaisvihan leimahtavan kautta historian, -
olipa kyse vuodesta 1492, Venäjän pogromeista -
tai Saksan holokaustista.
Emmekö opi historiasta mitään?
Poliitikkojen historian tuntemus voi olla hyvin heikkoa.
Jos palataan vuoteen 1967, olo alkaa tuntua epämukavalta.
Sanoit aiemmin, -
että asenteet Israelia kohtaan muistuttavat isäkompleksia.
Silloin asiaa tulkitaan hengellisesti.
Käyttäisitkö Israelista nimitystä Jumalan omaisuuskansa? - Kyllä.
Niin asia nähdään hengelliseltä kannalta.
Siksikö kapina johtaa eräänlaiseen antisemitismiin?
Niin asia voidaan nähdä hengellisesti.
Olen istunut monissa tieteellisissä konferensseissa.
Niissä antisemitismiä täytyy selittää hengellisin termein, -
koska se on niin järjenvastaista.
Juutalaisviha on samalla -
kapinaa Israelin Jumalaa, Jaakobin Jumalaa vastaan.
On kyseessä kapina sekä Israelia että sen Jumalaa vastaan.
Kyseessä on hengellinen ulottuvuus.
EU voi tehdä päätöksen -
rangaista Israelia tai vaikuttaa sen menettelytapoihin.
Silloin teidän järjestönne reagoi. Miksi näin?
1930-luvulla voi nähdä holokaustin esivaiheen.
Ensinnäkin juutalaisia mustamaalattiin tietoisesti.
Synnytettiin epäluuloisuutta, joka johti boikotteihin, -
myös kauppaboikottiin.
Kun vuonna 2014 pyritään estämään kaupankäynti Israelin kanssa, -
on syytä pysähtyä.
Kyseessä on mielestäsi kaiku fasismin ajalta. - Kyllä.
Tarkoitatko, että EU:n päätös on sellainen?
EU määritteli vuonna 2005 antisemitismin uudelleen:
Jos Israelia kohdellaan -
eri tavoin kuin muita valtioita, -
kohtelua voidaan verrata antisemitismiin.
Antisemitismi voi siis suuntautua yksittäistä juutalaista -
sekä koko valtiota kohtaan. - Aivan.
Antisemitismiä pidetään yhtenä syynä Lähi-idän konfliktiin.
Ajatellaan, että jos Lähi-itään saadaan aikaan rauha, -
antisemitismikin häviää.
Ajatus on historiallisesti väärä.
Vuosina 1492-1939 ei ollut Israelin valtiota.
Ennen vuotta 1967 ei ollut "miehitettyjä alueita".
Silti antisemitismiä esiintyi -
ennen vuotta -67, ennen 40-lukua ja kautta keskiajan.
Eli Israelin valtio ei ole antisemitismin syy. - Ei.
Kyseessä on juutalaisviha ja kapina Jumalaa vastaan.
Ihmiset ovat uskonnollisempia kuin luulemmekaan.
Ihmisillä on hengellinen vaisto, -
jonka avulla hän näkee, mikä on oikein.
Mutta kapinoiva ihminen voi alkaa vastustaa oikeaa.
Vuonna -68 kapinoitiin porvarillisia arvoja vastaan.
Kyseessä olivat perhe ja jumalakuva.
Israelista tehtiin syntipukki.
Eli uskovien käsityksen mukaan -
jokaisen omatunto kertoo oikeasta ja väärästä. - Kyllä.
NATO yhtyi EU:n viimevuotiseen päätökseen siitä, -
miten pitäisi suhtautua miehitettyihin alueisiin.
Silloin kirjoititte avoimen kirjeen Catherine Ashtonille, -
joka on vastuussa EU:n ulkopolitiikasta.
Mitä ilmaisitte kirjeessä? - Mainitsimme useita asioita.
Aluksi kirjoitimme, -
että kansainvälisen oikeuden ja Oslon sopimuksen mukaan -
aluejako on edelleen avoin.
On väärin, jos ulkopuoliset toimijat sekaantuvat asiaan -
ja määräävät lopulliset rajat etukäteen.
On sopimatonta sekaantua konfliktiin, -
joka voidaan ratkaista kansain- välisen oikeuden mukaan -
vain asianomaisten osapuolien välillä.
Sanoimme myös, että boikotoinnista on vain haittaa.
EU:n tulisi kehottaa osapuolia yhteistyöhön -
etenkin taloudellisissa asioissa.
Olemme nähneet Juudeassa ja Samariassa, -
että palestiinalaisten palkka on usein 3-4 kertaa suurempi, -
kun he työskentelevät israelilaisissa yrityksissä.
40 000 ihmistä on riippuvaisia -
israelilaisilta yrityksiltä saamastaan palkasta.
Juuri näitä yrityksiä EU haluaisi boikotoida.
Boikotti haittaisi Israelin lisäksi myös näitä palestiinalaisia.
Arafatin vaikutuksesta käsitys osapuolista vääristyi.
Miten selittäisit asian?
Juutalaiset ovat toinen osapuoli.
Toisena osapuolena ovat palestiinalaiset arabit.
Konflikti menee syvemmälle.
Kyseessä ei ole pieni alueellinen konflikti -
israelilaisten ja palestiinalaisten välillä.
Useimmilla naapurimailla ei ole Israelin kanssa rauhansopimusta.
Kuwaitiin tai Persianlahden maihin ei pääse Israelin passilla.
Kyseessä on sotatila, joka ei rajoitu vain palestiinalaisiin.
Juutalaiset on karkotettu useimmista noista maista.
Miten tulkitsisit Arafatin lausunnon siitä, -
mitä juutalaisille jäisi Länsirannalla?
Ajattelen nyt lähinnä Mahmud Abbasin viimeisintä lausuntoa.
Sen mukaan tulevassa Palestiinassa ei ole tilaa juutalaisille.
Lausunto siis koskee nykyhetkeä. - Kyllä.
Se on selvästi ristiriidassa Palestiina-mandaatin kanssa.
Siinähän kielletään rodun tai uskonnon perusteella syrjiminen.
Lisäksi Abbasin lausunto on ristiriidassa -
kaikkien kansainvälisten sopimusten kanssa.
Esimerkiksi Ruotsi ei ole kieltänyt suomalaisten asumista maassaan.
Yksipuolisuus näkyy siinä, että joku päättää perustaa maan, -
joka on "judenrein", puhdas juutalaisista.
Eikä kukaan reagoi.
Abbashan pitäisi sulkea pois kansainvälisestä keskustelusta.
Miksi niin ei tapahdu?
Kyse on taas siitä, -
että ajatellaan, että vain toinen osapuoli on syyllinen.
Toinen osapuoli istuu vain pöydän ääreen odottamaan.
Silloin mikä tahansa käy.
Järjellä ajateltuna se on käsittämätöntä, kuten sanot.
Näin voit sanoa kansainvälisen lain tuntijana ja valtiotieteilijänä.
Minä sanoisin, että kun toista uhataan aseella, -
toisen ei tarvitse nähdä vaivaa.
Osittain teet työtä EU:ssa, osittain YK:ssa.
Tässä on jännittäviä kuvia työstäsi YK:ssa.
Olet tässä YK:n kokouksessa.
Sinulla on myös yhteyksiä Jan Eliassoniin, -
joka on YK:n toiseksi korkein johtaja.
Olet mukana ryhmissä ja seminaareissa.
Miten työskentelette siellä?
Työskentelemme193 jäsenmaan sekä sihteeristön kanssa.
Kyseessä voivat olla esimerkiksi luottamukselliset neuvottelut -
tai avoimet seminaarit sekä diplomaattilounaat.
Teette lisäksi työtä yksittäisten maitten kanssa.
Minulla on eri maista kuvia, joissa olette mukana.
Minkä maiden kanssa teillä on yhteyksiä?
Meillä on tavoitteena tavata useimmat YK:n jäsenmaat.
Olemme arvioineet, -
mitkä maat voisivat asettua tukemaan Israelia -
ja keiden kanssa voidaan keskustella avoimesti.
Matkustan huomenna taas New Yorkiin.
Meillä on kokous Etelä-Korean ja monen muun maan kanssa.
Vaikutatte suoraan näiden tapaamisten kautta. - Kyllä.
Teillä on lisäksi paljon yhteyksiä Israeliin.
Olimme viime keväänä lounaalla, -
jossa keskusteltiin Jerusalem-kysymyksestä.
Vatikaanin edustaja sanoi: -
"Olen äänestänyt täällä vuosia Jerusalemin kysymyksestä, -
mutta kukaan ei ole välittänyt järjestää tilaisuutta, -
jossa voisimme käsitellä asiaa kansainvälisen lain pohjalta.
Kiitos, että tulitte New Yorkiin meitä opettamaan."
Niin toimivat muutkin delegaatiot.
Eli tarvitaan lobbausjärjestöä, -
joka ei ole vain hengellinen -
vaan on mukana poliittisessa keskustelussa vallan keskuksissa.
Voimme päättää tämän sarjan hengelliseen ajatukseen -
Israelin siunaamisesta.
Se kuulostaa hurskaalta, -
mutta mitä voisi tehdä käytännössä?
Miten voisin toimia tavallisena kansalaisena?
Työmme lepää kolmen pilarin varassa, -
rukouksen, koulutuksen ja vaikuttamisen.
Näillä kolmella alueella voimme kaikki toimia.
Uskomme järjestönä vahvasti rukouksen voimaan.
Meidän täytyy myös tutustua historiaan.
Meidän täytyy osata perustella Israelin oikeus maahansa -
muutenkin kuin Raamatun lupauksilla.
Jokaisen velvollisuus on käyttää demokratiassa ääntään järkevästi.
Voit rohkaista jotakin kansanedustajaa kortilla.
Jos olet tyytymätön siihen, miten Israelia kohdellaan, -
voit ilmaista hänelle kohteliaasti mielipiteesi.
Voimme kaikki osallistua rukoilemalla ja käytännössä.
Voimme ottaa kantaa ostamalla israelilaisia appelsiineja.
Voimme hankkia lisää tietoa. - Aivan.
Tähän päätämme ohjelmasarjamme.
Olemme saaneet tärkeän kehotuksen.
Meidän tulee hankkia tietoa Israelista.
Meidän tulee rohjeta ottaa Tomasin tarkoittama hengellinen asenne.
Rukous ei ole huono ajatus. Se toimii.
Suomennos: Annamari Kortelainen