ISRAELIN PUOLESTA BRYSSELISSÄ Oikea Israel-kuva vaatii asiatietoa
Tervetuloa sarjaamme Israelin puolesta Brysselissä.
Mitä tekemistä Israelilla on Brysselissä?
Israelilla on Brysselissä epävirallinen lähettiläs.
Tomas Sandellilla on kutsumuksena -
vaikuttaa Israel-asenteisiin vallan keskuksessa.
Tervetuloa taas, Tomas!
Oliko tuo oikea työnkuvaus? - Se kuulosti ihan oikealta.
Päätit mennä vallan keskukseen.
Et ole kuitenkaan itse poliitikko? Et ole pappikaan. Mikä oikein olet?
Hyvä kysymys. Olen valtiotieteilijä.
Opiskelin kansainvälistä oikeutta, kansantaloutta ja valtiotiedettä.
Niillä tiedoilla ymmärrät, miten vallan keskus toimii.
Kyllä. On tärkeä puhua siellä samaa kieltä kuin muut.
Perustit järjestön. Kertoisitko sen virallisen nimen?
European Coalition for Israel eli Euroopan koalitio Israelin puolesta
Järjestön nimessä ei mainita kristillisyyttä. - Hyvä huomio.
Epävirallisesti meistä käytetään nimitystä "kristillinen koalitio".
On ilmeistä, että järjestöllämme on kristillinen ääni.
Se perustuu toimintaanne ja nauttimaanne luottamukseen.
On kiintoisaa, ettei sana "kristillinen" ole nimessä mukana.
Minusta se kertoo, että kyse ei ole ensi sijassa uskonnosta.
Kyse on poliittisesta tapahtumasta, -
jossa ollaan mukana kristittynä, poliitikkona tai muuten. - Kyllä.
Kun Israel perustettiin 1948, asenteet olivat myönteisiä.
Näin jatkui monta vuotta.
Golda Meirin ja Ben Gurionin aikoina -
oltiin ylpeitä pienestä, vastasyntyneestä valtiosta.
Ruotsalainen sosiaalidemokraatti Tage Erlander kannatti Israelia.
Oliko näin muissa Pohjoismaissa?
SDP:n puheenjohtaja oli Suomessakin Israelin ystävä.
Sosiaalidemokraateilla oli usein yhteys Israelin nuoreen valtioon.
Golda Meir ja Ben Gurionhan olivat sosialisteja. - Aivan.
Silti Meir ja Gurion tiedostivat asian hengellisen ulottuvuuden.
Pitivätkö he Israelin syntymistä profetioiden toteutumisena?
Niin uskon.
Erityisesti Ben Gurion viittasi usein Raamatun profetioihin -
ja ymmärsi Israelin valtion uudelleen perustamisen merkityksen.
Nykyinenkin pääministeri Benjamin Netanjahu lainaa Raamatusta YK:ssa.
Mutta heidän välisenä aikanaan Raamatusta ei paljon puhuttu.
Gurion ja Israelin nykyjohtajat ovat uskaltaneet puhua avoimesti -
Israelin valtion syntymisen profeetallisuudesta.
Miksi mielestäsi asenteet muuttuivat?
Sitä kysellään myös Israelin hallituksen piirissä.
Israelia oli pidetty Daavidina, joka taisteli Goljatia vastaan.
Yhtäkkiä osat vaihtuivat, kun Israel voitti sodan vuonna 1962, -
ja vuonna 1973 valloitettiin lisää alueita.
Itse minun on vaikea uskoa tätä näkemystä.
On parempiakin selityksiä.
Pitää muistaa kaksi seikkaa.
Vuodet 1967-73 olivat lännessä radikalismin aikaa.
Silloin ihannoitiin Kuuban Che Guevaraa.
Koko 60-70 lukujen ajan.
Israel ajettiin nurkkaan, -
vaikka olihan sillä yhteyksiä länteen.
Israelia väitettiin imperialistien aikaansaannokseksi Lähi-idässä.
Nimitys oli kommunistinen.
Israelin vastaiset asenteet tarttuivat. - Aivan.
Toinen seikka oli vuoden 1973 öljyn kauppasaarto.
Kaikki historian tutkijat näkevät seuraavan.
Kun EY määritteli ensimmäisen ker- ran Lähi-idän politiikkaansa -73, -
kyseessä oli vastaus öljyboikottiin.
Mutta miksi asenteet ovat edelleen -
niin Israel-kriittisiä ja jopa -vihamielisiä?
Ideologisesti kyse on solidaarisuusliikkeestä.
Nämä ovat mutkikkaita kysymyksiä.
Eräs merkittävä tekijä on yhteys USA:han.
Ajatellaanpa Euroopan historiaa.
Täällä vallitsivat viime vuosi- sadalla totalitääriset aatteet, -
kansallissosialismi ja kommunismi.
Molemmat murskasi liittouma, -
jossa USA:lla oli vahva rooli.
Tarkoitan toisen maailmansodan loppua -
ja kylmän sodan päättymistä.
Luulen, että asenteissa on syvä anteeksiantamattomuus -
"isoa pahaa sutta", USA:ta, kohtaan, -
koska se särki Euroopan totalitääriset unelmat.
Kyseessä ovat huonot juuret. - Kyllä vain.
Pitää muistaa, -
että tuhoisimmat ideologiat juurtuivat Eurooppaan.
Ne voivat päästä valtaan uudelleen.
Sellaisesta näkyy jo merkkejä.
Palaamme tässä sarjassa vielä uusantisemitismiin.
Pysytään vielä tässä aiheessa.
Monille USA merkitsi pelastusta.
Niin meillekin. - Kyllä vain.
Sitten tulee esille nimi Arafat.
Miten määrittelisit Arafatin roolin?
Arafatista on tullut symbolinen käsite.
Hänen kuvansa riippuu edelleen PLO:n päämajassa.
Arafat onnistui tuomaan palestiinalaiskysymyksen -
Euroopan olohuoneisiin.
Pääministerillänne Olof Palmella oli siinä suuri osuus.
Arafat pyydettiin myös Suomeen.
Hänet pyydettiin ensin YK:hon. Sitten hän sai roolinsa. - Aivan.
Haluaisin palata Israelia kohtaan tunnettuun vastenmielisyyteen -
ja vuoteen 1968.
Yhteys Arafatiin löytyy sieltäkin. Ihmiset etsivät esikuvia.
Hän ei ollut Che Guevara mutta toiseksi paras vaihtoehto, -
kun etsittiin vallankumouksellista länttä vastaan.
Suomalainen psykoanalyytikko on sanonut, -
että Israel-viha on eräänlaista kapinaa isää vastaan.
Israelhan symbolisoi meille Jumalan lupauksia.
Poliittiselle kapinalle Israel on luonnollinen kohde.
Arafathan antoi myös palestiinalaisille identiteetin.
Näin oli.
Vuoden 1947 alkuperäisessä maanjakosuunnitelmassa -
ei mainita sanaa palestiinalaiset.
Maa haluttiin jakaa arabien ja juutalaisten kesken.
Kansan edustamiseen tarvitaan voimakasta symbolia.
Siinä Arafatilla oli suuri merkitys.
Nimitys "Palestiinan kansa" muodostettiin vasta 60-luvulla.
Siksi asioiden mittasuhteet muuttuivat.
Vuonna 1973 käsitettiin, -
etteivät arabit kykene voittamaan Israelia sotilaallisin keinoin.
Konflikti täytyi määritellä uudelleen.
Länsi oli ymmärtänyt, -
että holokaustista selvinneet rakensivat oman valtion -
keskelle vihamielisiä kansoja vastoin kaikkea todennäköisyyttä.
Silloin on helppo päättää olla heikon puolella.
1960-70 -luvuilla määriteltiin tilanne uudelleen.
Muutos on selvästi dokumentoitu.
Sen aikaansaivat New Yorkin PR- konsultit sekä PLO:n hallitus.
Alettiin väittää, ettei konflikti ole Israelin ja arabien välillä -
vaan Israelin ja palestiinalaisten välillä.
Palestiinalaiset nähtiin "sorrettuna vähemmistönä".
Roolijako oli onnistuttu vaihtamaan.
Kapina isää vastaan on ikään kuin asenteenmuutoksen hengellinen syy.
Toisena syynä oli ongelman uudelleenmäärittely.
Sitten on holokaustista selvinnyt kansa, joka sai erämaan kukkimaan.
Nyt siirrymme puhumaan sinun järjestöstäsi.
Koitte yhdeksi tehtäväksenne -
pitää yllä holokaustin muistoa. Miksi se oli niin tärkeää?
Järjestömme piti löytää yhteinen kieli päätöksentekijöiden kanssa.
Euroopalla on eräs etu USA:han verrattuna.
Vaikka Euroopan kristittyjä Israel-ystäviä on vähän, -
perustelumme ovat vahvat.
Voin sanoa EU:n virkamiehelle: -
"Muista, mitä lupasimme juutalaisille -
toisen maailmansodan jälkeen."
Lupasimme, etteivät nämä vainot toistu enää koskaan.
Annoimme juutalaisille oikeuden omaan valtioon, -
nimenomaan juutalaisvaltioon, koska historia osoitti, -
ettei mikään muu maa ollut kyennyt takaamaan heidän turvallisuuttaan.
Lupaus kuuluu EU:n perusteisiin -
kuten pyrkimys yhteistyöhön sodan sijaan.
Siksi keskustelukumppanit ymmärtävät toisiaan heti.
Kun sanoimme EU:n parlamentille vuonna 2005, -
että on tärkeä muistaa juutalaisten joukkotuhon uhreja, -
saimme heti osaksemme vastakaikua.
Sellainen toiminta oli EU:n keskuksessa itsestään selvää.
Järjestönne työn tulosta on siis se, -
että muistamme joukkotuhon uhreja. - Näin on.
Jotkut sanovat, että olisi aika lakata muistelemasta vanhoja.
Minusta arvio on väärä.
Ei muistojuhlan tarvitse olla tunteellinen tilaisuus, -
jonka sanomalla ei ole merkitystä tälle päivälle.
Juhla muistuttaa meitä näkemään varoitusmerkit ajoissa.
Holokaustihan ei alkanut ensimmäisestä kyydistä Auswitchiin.
Se ei alkanut edes Kristalliyöstä.
Holokausti alkoi jo silloin, kun juutalaisia alettiin parjata.
Niinhän tehdään nykyäänkin. - Aivan.
Viimeisin muistojuhla oli aivan äskettäin.
Meillä on sieltä video. Katsotaan pätkä puheestasi.
Tammikuun 27. on aina ollut koalitiollemme tärkeä päivä.
Järjestimme ensimmäisen holokaustin muistojuhlan 2005 -
täällä EU:n parlamentissa.
Tänään, vuonna 2014, -
täällä oli EU:n presidentin Martin Schulzin johtama iso tapahtuma.
Hän puhui siitä, miten tärkeää oli estää uusi holokausti -
ja estää antisemitismin leviämistä Euroopassa.
Joka vuosi on yhä vähemmän holokaustista selvinneitä -
kertomassa ihmiskunnan historian hirveimmästä rikoksesta.
Antisemitismi on sitä, -
että annetaan tilaisuus ilmaista juutalaisvihaa.
Holokausti opetti, että emme saa tulla välinpitämättömiksi -
näitä vaarallisia kehityssuuntia kohtaan, -
jotka uhkaavat demokratioitamme.
Lupaan maailman juutalais- kongressin puheenjohtajana, -
etten vaikene.
En vaikene silloinkaan, -
kun islamistit polttavat Lähi-idässä kirkkoja.
En vaikene, -
kun puoli miljoonaa kristittyä juutalaista on ajettu -
pois Syyriasta uskontonsa tähden.
En vaikene, kun Irakin mullahit kerskuvat -
pyyhkivänsä Israelin pois maan päältä.
Tämä on kiinnostavaa, koska äänessä eivät ole ketkä tahansa.
Siinä puhui Euroopan presidentti, jos niin ilmaistaan.
Onko EU:lle ollut luontaista tuoda esille ylimmät edustajansa?
Korkeimmat tahothan olivat juhlassa mukana.
Kyseessä on ollut prosessi.
Kun järjestimme muistojuhlaa kolmatta kertaa, -
mukaan tuli EU:n silloinen presidentti oma-aloitteisesti.
Hän sanoi: "Tämän takana haluan EU:n presidenttinä seistä."
Se nosti muistojuhlan asemaa.
Kun nykyinen presidentti Martin Schulz valittiin, -
hän sanoi ensimmäisessä puheessaan kaksi vuotta sitten voimakkaasti: -
"Tärkein tehtäväni saksalaisena EU:n presidenttinä on -
turvata juutalaisten oikeuksia..."
Hän jatkoi suunnitelmastaan poiketen:".. ja Israelin valtiota."
Kysehän on juuri Israelin oikeudesta olla olemassa valtiona.
Tuo on siis EU:n virallista politiikkaa. - Kyllä.
Tilaisuudessa oli myös muita tärkeitä vieraita: -
Juutalaisen maailmankongressin edustaja -
ja Euroopan juutalaiskongressin edustaja.
Olemme etuoikeutettuja, että muistojuhlaa ovat järjestämässä -
EU, Maailman juutalaiskongressi, Euroopan juutalaiskongressi -
järjestömme kanssa.
Olemme saaneet sellaisen aseman EU:ssa -
ja kahdessa suurimmassa juutalaisjärjestössä, -
että saamme järjestää tämän tärkeän muistojuhlan.
Järjestöt ovat siis ilmaisseet -
haluavansa kristityn järjestön seisovan rinnallaan.
He eivät pidä muistojuhlaa vain itsellään.
On kiehtovaa, -
että juutalaisten maailman- yhteisö on yhteistyössä -
kristillisen asenteita muokkaavan ryhmän kanssa.
Sehän on voitto tai tärkeä virstanpylväs.
Näin on. Se juontuu eräästä vuoden 2004 tapahtumasta.
Silloin toimintamme oli vasta alkamassa.
EU oli tehnyt kyselyä siitä, -
mikä maa uhkaa ihmisten mielestä maailmanrauhaa eniten.
Euroopan mielestä vastauksena oli Israel.
Kutsuttiin koolle hätäkokous.
Siellä oli mukana Nobelin palkinnon saanut -
ja holokaustista selvinnyt Elie Wiesel.
Hän sanoi: "Kipeintä ei ole antisemitismin paluu Eurooppaan -
vaan se, ettei kukaan muu reagoi kuin juutalaisjärjestöt."
Tämä oli meille yhtenä lähtölaukauksena.
Sain tavata Wieselin pian Berliinissä.
Hän oli kysynyt: "Missä kaikki muut ovat?"
Vastasin: "Olemme perustaneet koalition, jossa ovat kaikki muut."
Hän oli käsittänyt, -
että ääni, joka kuuluu, ei ole juutalainen, israelilainen -
eikä myöskään amerikkalainen -
vaan aito kristillinen ääni Euroopasta.
Se merkitsee juutalaisyhteisölle hyvin paljon.
Jopa EU:n ulkoasioista vastaava Catherine Ashton oli mukana -
vuoden 2011 juhlassa.
Onko hän vieläkin mukana?
Kokoonpano on joka vuosi vähän erilainen.
Hän oli mukana tuolloin ainoan kerran.
Sain pitää puheen, kun hän istui eturivissä.
Sekä presidentti että ulkoasioista vastaava ovat olleet edustamassa.
Onko EU:n kanta tässä asiassa kunnossa?
Asia on vähän mutkikkaampi.
EU:n presidentti Martin Schulz on tehnyt selväksi, -
että holokaustin muistojuhla kuuluu EU:n elämään.
Mainitaanko näissä yhteyksissä Israel, -
on usein arkaluontoinen kysymys.
Siinä rupeaa pupu menemään pöksyyn, -
varsinkin jos vaalivuosi lähenee.
Puhutaan lopuksi myös ECI:n työstä Raoul Wallenbergin suhteen.
Olemme nähneet teistä yhteis- kuvia. Kertoisitko asiasta?
Opimme tuntemaan Wallenbergin perhettä viime vuonna, -
kun hänen syntymästään oli kulunut sata vuotta.
Olemme saaneet olla auttamassa perhettä monin tavoin.
Olemme olleet yhteydessä presidentti Putiniin -
ja pyytäneet arkistojen avaamista, -
että saataisiin selville, mitä Wallenbergille tapahtui.
Wallenberghän pelasti tuhansia Euroopan juutalaisia tuholta.
Mutta samalla hän itse katosi salaperäisesti.
Pyrit tekemään yhteistyötä hänen perheensä kanssa.
Työmme on saanut siinä uuden käänteen.
On suuri kunnia, että perhe on halunnut tehdä yhteistyötä.
Olemme saaneet olla esittämässä anomusta Venäjän viranomaisille.
Se on eräs tärkeä tehtävänne.
Vielä viimeinen kysymys. EU:ssahan on paljon maita.
Miten merkityksellinen voi ECI:n ääni olla?
Sillä on merkitystä.
Wallenbergit kääntyivät niin tärkeässä kysymyksessä puoleemme.
Onhan suurempiakin järjestöjä olemassa.
He halusivat kuitenkin tehdä työtä meidän kanssamme.
Meidät he halusivat äänekseen etsiessään vastausta kysymykseensä.
Se on esimerkki saamastamme luottamuksesta -
ja äänemme kuuluvuudesta.
Seuraavalla kerralla puhumme Israelin valtion laillisuudesta -
kansainvälisen oikeuden pohjalta. Tervetuloa katsomaan!
Suomennos: Annamari Kortelainen