Tervetuloa seuraamaan Exodus tänään ohjelmaa.
Olen Pekka Sartola ja tässä 9. jaksossa seuraamme roomalaisaikaa -
ja samalla maailmanhistorian merkittävimpiä tapahtumia, -
jotka johtivat ihmiskunnan ja Jumalan välisen suhteen korjaamiseen.
Makkabealaistapahtumien jälkeen hallintavaltaan maassa nousi -
hasmonealainen dynastia Johannes Hyrkanoksen aloittamana.
Tässä yhteydessä on todettava, että termi ”pyhä sota” ei kuulu -
yksinomaan islamilaisen maailman sotimisen termiksi, -
vaan Makkabealaisajan hasmonealaiset papit -
tarttuivat hanakasti miekkaan, kun oli tarpeen puolustaa -
Herralle kuuluvaa maata sekä eritoten temppeliä.
Aseellista toimintaa puolusteltiin nimenomaan sillä, -
että sota oli Herralle pyhitettyä, siis pyhää sotaa.
Väkivaltainen käyttäytyminen ei ollut ainutkertaista -
myöskään Israelin pappien historiassa.
Voimmehan lukea Vanhasta testamentista, -
miten Aaronin pojanpoika, pappi Piinehaas surmasi keihäällä -
kaksi ihmistä, jotka olivat syyllisty- neet Herran käskyjen rikkomiseen.
Kyse oli siten myös Herralle pyhitetystä toimenpiteestä.
Ilo itsenäisyydestä oli kuitenkin verraten lyhytaikainen, -
pyöreästi vain vuosisadan mittainen.
Rooma oli vahvistunut ja sen legioonat kolkuttelivat jo Juudan ovella ja -
vuonna 63 eKr. roomalainen kenraali Pompeius marssi Jerusalemiin, -
valloitti sen ja siitä alkoi Juudean roomalaismiehitys, -
jota kesti yli kaksi vuosisataa.
Ptolemaiosten hallitsema Egypti valloitettiin vuonna 30 eKr. -
ja dynastian viimeiseksi faaraoksi jäi nainen, -
huomattavaa kuuluisuutta saanut Kleopatra.
Roomalaismiehityksen satoja vuosia kestäneeseen aikaan -
mahtuu luonnollisesti kristikunnan historian merkittävimmät tapahtumat, -
Herodesten aika, Jeesuksen toiminta, Golgata, ylösnousemus ja -
sitä seurannut, vieläkin jatkuva kristillisen seurakunnan aika.
Niihin nyt seuraavassa.
Aiheemme kannalta on katseltava aluksi, mitä tapahtui Juudeassa -
vuosien 63 eKr. ja vuoden 73 jKr. välisenä aikana, -
siis roomalaismiehityksen vahvoina vuosina ja siis myös evankeliumin, -
lähetyskäskyn ja alkuseurakunnan toiminnan aikoina.
Tuon ajan juutalaiset eivät sietäneet sen koommin Herodeksia -
kuin roomalaismiehitystäkään.
Vuonna 6 eKr. Rooman silloinen keisari Augustus -
oli tehnyt Juudeasta Rooman provinssin ja tukahduttanut samalla -
viimeisetkin itsenäisyyden rippeet juutalaiskansan toiveista.
Se tarkoitti myös sitä, että koko miehityksen ajan -
oli liikkeellä myös kapinahenkeä.
Se purkautui lähes säännöllisinä yrityksinä mutta -
ne tukahdutettiin säännönmukaisesti raa`asti ja verisesti.
Kapinaan osallistuneet surmattiin joko taisteluissa -
tai eloon jääneet naulittiin ristille.
Se oli roomalaisten käyttöönottama tapa rangaista syyllisiä -
ja samalla luoda pelottavaa kuvaa seurauksista -
uutta kapinaa mahdollisesti ajatteleville ryhmille.
Vuonna 66 jKr. alkoi neljä vuotta kestänyt kapina, -
jonka roomalaiset kukistivat verisesti ja tuhosivat samalla silloisen, -
Herodeksen rakennuttaman temppelin, joka tapahtui vuonna 70.
Sitä ennen tarkastelemme maailman- historian tärkeintä tapahtumaa, -
ihmisen ja Jumalan välisen vihollisuuden purkamista.
Miten, missä ja kenen toimesta se aikanaan tapahtui.
Lähdemme liikkeelle alusta ja viivymme hetken -
Jeesuksen syntymän ajoitukseen liittyvissä tapahtumissa.
Ensin pari sanaa Betlehemin tähdestä.
Aiheesta on kirjoitettu aikaisemminkin, -
itse asiassa lukematon määrä kirjoja, artikkeleja, laadittu kaavioita -
ja tutkittu astrologiaa kaikkien niiden pohjaksi.
Yleisimmät olettamukset perustuvat eri tähtien ja planeettojen konjunktioihin,
päällekkäisyyksiin tai sellaisilta näyttäviin yhdistelmiin.
Toisena merkittävänä ja aina mukaan otettuna määräävänä tekijänä -
on ollut Juudean silloisen kuninkaan Herodes Suuren kuolinvuosi.
Kolmanneksi on yritetty ajoittaa Roomalaista ajanlaskua, -
keisari Augustuksen hallitusvuotta, verollepanoa sekä Qviriniuksen, -
Syyrian silloisen maaherran toimiaikaa.
Näin on päädytty eri tutkijoiden toimesta ajankohtiin -
aina vuodesta 7 vuoteen 4 eKr., ja muutamaan jopa niiden väliltäkin.
Vaikka Raamattu ei mainitse Vapahtajan syntymän ajankohtaa, -
antaa se kuitenkin siitä runsaasti muita viitteitä, -
joiden perusteella on mahdollista arvioida ajankohta melko luotettavasti.
Tällöin turvaudutaan juutalaiseen temppelipalveluskäytäntöön -
ja siihen liittyen Johannes Kastajan syntymän ajankohtaan.
Astrologia eli tähtitiede antaa myös oman todistusvoimansa tapahtumaan
sillä nykyajan uudet planetaariot kykenevät tekemään -
erittäin luotettavia havaintoja tähtien liikkeistä tuhansia vuosia taaksepäin.
Raamattu mainitsee syntymän ajan- kohdasta vain muutamissa kohdissa.
Silloisesta Persiasta aikanaan liikkeelle lähteneet maagit, -
eli viisaat miehet kysyivät: "Missä on se äskettäin syntynyt -
juutalaisten kuningas? Me näimme hänen tähtensä nousevan -
ja tulimme osoittamaan hänelle kunnioitusta."
Tähti, jonka he olivat nähneet idässä, kulki heidän edellään, -
kunnes tuli sen paikan yläpuolelle missä lapsi oli, ja pysähtyi siihen.
"Nähdessään tähden tietäjät ilahtuivat suuresti.
He menivät taloon ja näkivät lapsen ja Marian, hänen äitinsä.
Silloin he maahan heittäytyen kumarsivat lasta, ottivat esiin -
aarteensa ja antoivat hänelle lahjoja: kultaa, suitsuketta ja mirhaa."
Evankelista Luukas mainitsee samasta tapahtumasta -
mutta ei sen ajankohdasta, eikä tietäjistä mitään.
Hän keskittyy 2. luvussa kuvaamaan -
Joosefin ja Marian matkaa Betlehemiin sekä -
lapsen syntymään liittyviä yksityiskohtia, -
mainiten lopuksi vain paimenet, jotka löysivät perheen majatalon tallista.
Luukas ei maininnut mitään itämaan tietäjistä, eikä tähdestäkään.
Hän totesi vain, että paimenet sanoivat toisilleen: -
"Menkäämme nyt Beetlehemiin katsomaan sitä, mikä on tapahtunut -
ja minkä Herra meille ilmoitti."
Pari asiaa onkin syytä huomioida heti aluksi.
Nämä Babyloniasta lähteneet tietäjät, oikeammin viisaat miehet, -
mahdollisesti paikalliset juutalaista syntyperää olevat astrologit -
tai zarahustralaista uskontoa tunnustaneet maagit, -
eivät tulleet juuri Jeesuksen syntymäpäivän aikaan Betlehemiin, -
se oli tapahtunut joitakin päiviä aikaisemmin.
Synnytyksen jälkeen -
Maria ei ollut fyysisesti valmis matkustamaan Nasaretiin -
ennen kuin useiden päivien, ehkäpä viikon tai kahden kuluttua.
Toisaalta kuningas Herodes etsi surmatakseen kaksivuotiaita -
ja sitä nuorempia, ei siis aivan vastasyntyneitä.
Tässä näyttäisi nyt olevan jonkinlainen ristiriita, -
sillä Matteuksen (2:11) mukaan tietäjät tulivat taloon, jossa he näkivät -
lapsen ja hänen vanhempansa, eivät siis enää seimeen.
Milloin se tapahtui, on hyvin merkittävä seikka.
Myös Herodes halusi tietää lapsen syntymän tarkan ajankohdan -
ja siihen liittyvästä tähti-ilmiöstä, hän kyseli aluksi papistolta -
ja sai tietää, että Betlehem oli joka tapauksessa oikea paikka.
Sen jälkeen hän kyseli sitä tietäjiltä vaatien heitä ilmoittamaan -
lapsen olinpaikan löydettyään hänet.
Mutta heistä ei lopulta ollut apua, sillä miehet palasivat takaisin -
Babyloniaan ilmoittamatta Herodekselle sen enempää.
Siitä suuttuneena kuningas käski surmata kaikki kaksivuotiaat ja -
sitä nuoremmat Betlehemin poikalapset.
Jerusalemista Betlehemiin on vain lyhyt matka, -
kamelikaravaanilta se vei vain muutaman tunnin, -
joten tietäjät ovat olleet Betlehemissä vähintäänkin seuraavana päivänä -
lähdettyään Herodeksen palatsista. Kuinka kauan kuningas siis odotteli -
ennen kuin antoi kuuluisan lapsenmurhakäskyn?
Hän tiesi, että lapsi oli jo syntynyt, kun hän tapasi tietäjät, -
siitä eteenpäin kohtuullinen aika odotella heitä takaisin -
olisi ollut pisimmilläänkin vain viikon tai muutamia viikkoja.
Miksi hän käski surmata kaikki 2-vuotiaat -
ja sitä nuoremmat poikalapset?
Se voi selittyä sillä, että vainoharhainen ja äärimmäisen julma,
Idumeasta syntyisin oleva kuningas, raivostui silmittömästi -
ajatellen, että juutalaiset ovat pettäneet hänet, -
ja päätti siksi ulottaa rangaistuksen mahdollisimman laajalle.
Herodeksen kuninkaallista toimintaansa tarkastellen -
tällainen menettely ei ollut mitenkään poikkeavaa.
Kuningas tiesi varsin hyvin, että samalla kuoli myös viattomia lapsia.
Kun seuraavassa esitämme, että Herodes Suuri kuolikin vuonna 1 eKr.,
samalla ajoittuu Jeesuksen syntymä vuodelle 2 ennen ajanlaskuamme.
Kumpaankin löytyy hyvät perustelut.
Tähti-ilmiötä on yritetty selittää useilla eri tavoilla.
Yleisin on se, että babylonialaisen Sipparin tähtikalenterin mukaan -
kaksi suurta tähteä, Jupiter ja Saturnus kohtasivat toisensa tähtitaivaalla, -
siis Babyloniasta katsoen vuonna 7 eKr.
Kohtaaminen tapahtui peräti kolmesti, joka on äärimmäisen harvinaista, -
sillä normaalisti nuo tähdet näyttävät olevan tavallaan päällekkäin -
vain joka 749. vuosi ja silloinkin vain kerran.
Vuotta 7 on vaikea sovittaa muuhun kuin vain tähän vaihtoehtoon, -
sillä toimintansa aloittaessa Jeesus oli noin 30-vuotias, -
ei siis 5 tai jopa 7 vuotta vanhempi.
Amerikkalaiset tutkijat Stephen McEveety ja Rick Larson -
paneutuivat tapahtuman selvittämiseen erittäin huolellisesti.
He rekonstruoivat planetaarion avulla tähtitaivaan näkymiä, -
siis Babyloniasta katsoen, vuodesta 7 vuoteen 1 eKr. saakka -
etsien todisteita sellaisesta tähti-ilmiöstä, joka sopii sekä -
Raamatun että myös tähtitieteen määrittelemien arvojen sisään.
He löysivät myös jotakin, joka antaa ehkä luonnollisimman selityksen -
kyseiselle tähti-ilmiölle.
Vuonna 3 eKr. Jupiter, jota pidettiin kuninkaan planeettana, -
kohtasi Leijonan tähtikuviossa Reguluksen, eli kuninkaan tähden.
Itämaiset astrologit, myös juutalaiset ymmärsivät sen merkitsevän -
Israelin tulevan kuninkaan syntymää.
Niinpä maagit lähtivät liikkeelle kohti Juudeaa, sillä juuri sinne osoittivat -
nuo tavallaan päällekkäin tuolloin useiden viikkojen aikana olleet tähdet.
Näihin maageihin liittyy eräs toinenkin, hyvin mielenkiintoinen tapahtuma, -
joka ajoittuu huomattavasti myöhempään ajankohtaan -
ja nimenomaan juuri Betlehemiin.
Kuten usein historian aikana on käynyt -
eri keisarien ja hallitsijoiden valtakuntien kohdalla, -
kävi myös Itä-Rooman keisarikunnan, silloisen Byzantin historiassa.
Se alkoi jakaantua yhä selkeämmin itäiseen ja läntiseen osaan.
Persialaista osaa Byzantista hallitsi -
zarahustralaista uskontomallia tunnustava Khosru II, -
joka aloitti maassa vuosisatoja asuneiden juutalaisryhmien johdolla -
valloitussodan silloisesta Palestiinaksi kutsutusta alueesta.
He onnistuivat valtaamaan maan ja Jerusalemin -
sekä jatkoivat valloitusretkeään aina Egyptiin saakka.
Vuonna 614 jKr. alkaneen sodan seurauksena -
lähes kaikki kirkot ja kristilliset rakennukset oli tuhottu, -
luostarit ja linnakkeet hävitetty maan tasalle.
Myös eräs näkyvimmistä kristillisyyden tunnusmerkeistä, -
Jerusalemin Pyhän Haudan kirkko hävitettiin, -
samoin Justinianuksen kirkko sekä Temppelivuorelle rakennettu -
Marian kirkko, vain syntymäkirkko Betlehemissä välttyi tuholta.
Siihen oli mitä ilmeisimmin syynä se, -
että kirkossa oli mosaiikilla kuvattuna kolme itämään tietäjää, -
he muistuttivat asultaan persialaisia maageja, näitä tietäjiä, -
ja siksi Khosru salli kirkon jäädä hävittämättä.
Hän arveli kirkon olevan näiden maagien muistolle rakennettu ja -
paikallisten kristittyjen siten kunnioittaneen -
heidän profeettaansa Zarahustraa.
Joka tapauksessa Betlehemin syntymäkirkko sai jäädä ennalleen.
Numerologia on mielenkiintoinen tapa etsiä yhteneväisyyksiä -
Raamatun tapahtumien ja toisaalta niihin liittyviin, -
aikamääritelmiin numeroiden valossa.
Raamatussa toistuvat erittäin usein luvut, kolme, kolme ja puoli, -
kuusi, seitsemän, kaksitoista, neljäkymmentä jne.
Ne ovat oma tieteenhaaransa.
Kiistaton tosiasia on, että esimerkiksi luvuilla 3,5 ja 7 -
on useita ihmiskunnan kohtaloihin voimakkaasti liittyviä sidonnaisuuksia.
Jeesuksen fyysinen toiminta alkoi siis Hänen ollessaan 30-vuotias -
ja kesti tasan kolme ja puoli vuotta, kasteesta Golgataan.
Koska ristinkuolema on kyetty ajoittamaan hyvinkin tarkoin -
Nisankuun 14. päivään vuonna 30 jKr., voimme laskea siitä taaksepäin -
33,5 vuotta israelilaista kalenteria käyttäen, -
jolloin päädymme Hänen syntymänsä ajankohtaan.
Näin ajatellen Jeesuksen syntymä ajoittuu kaikkein todennäköisimmin -
juutalaiseen uuteen vuoteen, siis pasuunansoiton juhlaan -
aivan syyskuun lopulle vuoteen 2 eKr.
Toinenkin mielenkiintoinen teologinen yhtymäkohta ja rinnakkaisuus -
löytyy väistämättä verratessa Jeesuksen toimintaa, -
ja vastaavasti Ilmestyskirjassa (12 ja 13) kuvattua Lohikäärmeen, -
siis sielunvihollisen maanpäällistä toiminta-aikaa.
Jeesus toimi aktiivisesti kolme ja puoli vuotta, -
siis 42 juutalaisen kalenterin kuukautta
ilmaisten itsensä juutalaisille luvattuna Messiaana, -
ja päätyen lopulta sovittamaan koko ihmiskunnan syntivelan.
Täsmälleen yhtä paljon, siis 42 kuukautta saa ”Lohikäärme” aikaa,
kun se joukkoineen heitetään taivaasta alas maan päälle -
pitämään suurta vihaa ihmiskunnan tulevan historian, -
ja samalla myös juutalaisen kansan vaikeimpana ajankohtana.
Edellisen tarkoitus oli pelastaa ihmiskunta, -
jälkimmäisen tarkoitus yrittää hukuttaa siitä kadotukseen -
niin suuri osa kuin mahdollista.
Aikaisemmin kuvattu tähti-ilmiö toistui uudelleen hieman myöhemmin, -
ajoittuen joulukuulle 2 eKr., ja ajankohtaan, jolloin myös -
tietäjä-maagit todennäköisimmin löysivät Jeesuksen -
ja toivat hänelle kuninkaallisia lahjojaan.
Sitä ennen he olivat tavanneet Herodeksen, kuten Raamattu kertoo, -
mutta pettäneet tämän ja palanneet myöhemmin, -
tavattuaan lapsen ja hänen vanhempansa, -
takaisin omaan maahansa. Niinpä lapsenmurhan aikana -
Jeesus olisi ollut hieman yli parin kuukauden vanha.
Se ei selitä sitä, että Herodes antoi käskyn surmata kaikki kaksivuotiaat -
ja sitä nuoremmat poikalapset.
Jeesuksen syntymän liittyminen joulukuulle -
johtunee ehkä siitä, että tuolloin maagit tapasivat perheen ja -
toivat lapselle kuninkaallisia lahjojaan, kuin että syntymä -
olisi tapahtunut tuolloin, vuoden pimeimpänä aikana.
Talvi ja sadekausi eivät olleet lampaiden laiduntamisaikaa.
Ruohoa oli niukalti ja liikkuminen pehmeillä ja mutaisilla teillä -
oli muutoinkin hyvin vaikeaa.
Tuskinpa käytännöllisyydestään tunnetut roomalaiset olisivat -
aloittaneet veroluettelokirjaamisia sellaisena ajankohtana vuodesta, -
jolloin liikkuminen oli, jos ei mahdotonta niin ainakin vaikeaa.
Kaikki näkemykset puoltavat Vapahtajan syntyneen -
aikaisin syksyllä. Myös teologisesti paras vaihtoehto -
liittyy siihen tarkennettuna johonkin juutalaisille määrättyyn juhla-aikaan.
Entä Herodeksen kuolema? Miten se selittyy?
Yleisesti ajatellaan hänen kuolleen vuonna 4 ennen ajanlaskumme alkua.
Historioitsija Flavius Josefuksen mukaan Herodes Suuri kuoli -
ennen pääsiäistä tapahtunutta kuunpimennystä, -
sellainen osui Juudean tähtitaivaalle 9.-10. tammikuuta vuonna 1 eKr.
Toisten tutkijoiden mukaan aivan joulukuun viimeisinä päivinä -
vuonna 2 eKr. Siis ajoituksellisesti heti Betlehemin lastenmurhan jälkeen.
Herodes kuoli mitä suurimmalla todennäköisyydellä 14. tammikuuta, -
siis vain muutamia viikkoja lastenmurhan jälkeen.
Näin Herra kosti Herodekselle lähes välittömästi hänen hirmutekonsa, -
kuten Hän on tehnyt lukemattomia kertoja aikaisemminkin niille,-
jotka ovat tavalla tai toisella toimineet Hänen kansaansa vastaan.
Tämä teoria sopii käytännössä kaikilta osin niin Raamatun kerrontaan -
kuin historiallisiin ja tieteellisiin tosiasioihinkin.
Raamattu selvittää myös Johannes Kastajan syntymää perusteellisesti.
Myös sen ajankohta tukee hyvin edellistä teoriaa.
Johanneksen isä Sakarias oli pappi ja kuului Abian osastoon, -
kuten Luuk.1:5 yksi meille kertoo.
Tuolloin papit suorittivat jatkuvaa, -
ympärivuorokautista palvelusta kahden sapatin välisenä aikana.
Heidät oli jaettu 24 eri osastoon, -
joista mainittu Abian osasto oli kahdeksas.
Sekä historioitsija Josefus että juutalainen Talmud -
kertovat yhtäpitävästi, että kenraali Tituksen joukot -
tuhosivat Herodeksen temppelin 5 elokuuta vuonna 70 jKr., -
ja tuolloin, samaisena päivänä, -
oli ensimmäinen pappien osasto astunut toimittamaan palvelustaan.
Laskien kalenteria taaksepäin voitiin seurata päivälleen, -
milloin kahdeksannen osaston palvelusaika oli ollut vuorossa, -
tuolloin kyse oli siis Abian osastosta.
Vaikka vuosia kertyy yli 70 voidaan luotettavasti laskea -
Sakariaan silloisen palvelusvuoron päättyneen 13.7. vuonna 3 eKr.
Siitä eteenpäin 280 päivää tai 9 yhdeksän kuukautta, -
siis Johanneksen syntymään, -
tulisimme päivämäärään noin 20.4. vuonna 2 eKr.
Se osui tarkalleen pääsiäiseen tuona vuonna.
Koska Johannes oli 5 viisi kuukautta pikkuserkkuaan Jeesusta vanhempi, -
vahvistaa se myös Jeesuksen syntymävuodeksi saman 2 eKr., -
ja ajankohdaksi usein mainitun syyskuun loppupuolen -
tai syys-lokakuun vaihteen.
Juutalaisessa kalenterissa vuosi 2 eKr., -
siis syyskuun 29. päivä oli Tishri-kuun ensimmäinen päivä -
ja samalla siis Pasuunansoiton päivä Jom Teruah, -
ja sama kuin uudenvuodenpäivä Rosh ha-Shanah.
Näin kaikki täsmää kaikkeen, huomattavasti paremmin -
kuin kristillisen kirkon viettämä 25. Joulukuuta, -
joka on jo useista muistakin eri syistä mahdoton.
Johanneksen toiminnasta mainitaan, että hän aloitti julkisen toiminnan -
keisari Tiberiuksen 15. Hallitusvuotena.
hänen edeltäjänsä keisari Augustus kuoli 19. elokuuta vuonna 14 jkr., -
joka oli myös samalla Tiberiuksen ensimmäinen hallitusvuosi.
Näin Johannes Kastajan 30. syntymäpäivä olisi ajoittunut -
vuodelle 29 jKr., ja vahvistaa siten myös Jeesuksen syntymävuodeksi -
2 eKr. Eli siis ennen nykyistä ajanlaskuamme.
Myös sekulaari roomalainen historiankirjoitus vahvistaa -
Jeesuksen syntyneen pari vuotta ennen nykyisen ajanlaskumme alkua.
Raamattu ei kerro meille Jeesuksen lapsuudesta, -
siis syntymään liittyvien tapahtumien lisäksi, paljon mitään -
muuta kuin hänen käynnistään 12-vuotiaana Jerusalemissa.
Ei kerro Hänen nuoruudestaan, varhaisesta teini-iästä,
eikä siis myöskään bar mitzvasta yhtään mitään.
Kuitenkin se oli ja on edelleen eräs nuoren juutalaispojan elämän -
tärkeimpiä tapahtumia, etenkin tuohon aikaan.
Raamattu ei kerro myöskään Johannes Kastajan nuoruudesta, -
hänen bar mitzvasta tai muustakaan juuri mitään.
Johonkin kohtaan hänen nuoruuttaan nekin tapahtumat täytyy sijoittaa, -
ja mikä olisi ollut sopivampaa, kuin näiden kahden, -
varhaisesta lapsuudestaan hyvin kutsumustietoisen nuoren pojan -
tapaaminen näissä merkeissä, ja vaikkapa vielä juutalaisen vuoden -
merkittävimmän juhlan, eli pesachin siis pääsiäisen aikaan.
Aivan varmaa ei ole sekään, oliko Maria Johanneksen äidin -
serkku, mutta jotain lähisukua kuitenkin.
Kaikki tällaiset tapahtumat kuuluivat tuon ajan juutalaisten elämään.
Johanneksesta mainitaan, että hän oli lapsuudesta lähtien -
erämaassa, omaa kutsumustaan etsimässä, -
siksi yhteys esimerkiksi Qumranin essealaisiin -
olisi ollut hyvinkin luontevaa.
On melko varmaa, että jossain tilaisuudessa, -
Johannes ja Jeesus olivat tavanneet toisensa -
jo ennen Jordan-virrassa tapahtunutta kastetilaisuutta.
Aina noihin päiviin saakka oli voimassa -
Israelin ja Jumalan välinen pappeusliitto, -
jonka Herra antoi kansalleen Mooseksen välityksellä -
jo exoduksen aikaan.
Mutta tuo tehtäväkäsky oli ehdollinen ja edellytti Israelin kansalta -
kuuliaisuutta ja Jumalan käskyjen noudattamista, -
joka ei kuitenkaan toteutunut, -
joten profeetta Hoosea sai ilmoittaa kansalle seuraavaa:
"Minun kansani tuhoutuu, sillä se on vailla ymmärrystä.
Koska olet hylännyt ymmärryksen, minäkin hylkään sinut, -
niin ettet enää saa olla pappinani.
Koska olet unohtanut Jumalasi opetuksen, -
minäkin unohdan sinun lapsesi.
Niin paljon kuin heitä onkin, kaikki he ovat tehneet syntiä minua vastaan.
Minä muutan heidän kunniansa häpeäksi. "
Profeetta Jesajan saama ilmoitus tukee aukottomasti Hooseaa -
ja sen olisi pitänyt selventää juutalai- sille heidän epäonnistumisensa:
"Hän oli halveksittu ja ihmisten hylkäämä, kipujen mies -
ja sairauden tuttava, jota näkemästä kaikki kasvonsa peittivät, -
halveksittu, jota emme minäkään pitäneet.
Mutta totisesti, meidän sairautemme hän kantoi, -
meidän kipumme hän kärsi.
Me pidimme häntä rangaistuna, Jumalan lyömänä ja vaivaamana, -
mutta häntä haavoitettiin meidän rikkomustemme tähden, -
runneltiin meidän pahojen tekojemme tähden.
Rangaistus oli hänen päällään, että meillä olisi rauha, -
ja hänen haavojensa kautta meidät on parannettu."
Myös apostoli Paavali vahvistaa -
Israelin kansan epäonnistuneen suhteen Jumalaan johtaneen siihen, -
että Jumalan itse oli oltava Kristuksessa ja -
sovitettava maailman synnit itsensä kanssa, -
eikä lukenut ihmisille heidän rikkomuksiaan ja Hän uskoi meille -
sovituksen sanan, kuten apostoli ilmaisi sen Korintton seurakunnalle, -
ja myös sinulle ja minulle.
Mutta miten tästä eteenpäin, siitä seuraavassa jaksossa, -
jossa saamme seurata -
maailmanhistorian epäoikeuden- mukaisinta oikeudenkäyntiä -
ja olla mukana seuraamassa Golgatan tapahtumia -
roomalaisen oikeuskäytännön mukaisina.
Pysykää kanavalla, niin nähdään jälleen kahden viikon kuluttua.
Hyvä katsoja. Mikäli tämä ohjelma puhutteli sinua, -
voit tukea sarjan tuottamista soittamalla numeroon: 0600 02030
Puhelun hinta on noin 13 euroa.
Voit myös lahjoittaa ruudussa näkyvälle pankkitilille.
Muista mainita viite: 3162 ja saajana: Ristin Tuki ry.
Lahjoitus onnistuu myös MobilePayllä ja tekstiviestillä.
Kiitos lahjastasi.
Tekstitys: TV7