Tervetuloa seuraamaan Exodus tänään ohjelmaa.
Olen Pekka Sartola ja tänään menemme tutkimusmatkalle -
Israelin raamatulliseen historiaan Punaisen Meren ylityksen jälkeen.
Tämä jakso on eräs tärkeimmistä -
Israelin ja Jumalan välisen suhteen ymmärtämisen kannalta.
Alamme nyt käsitellä syitä, miksi kansa tuotiin pois Egyptin orjuudesta -
ja palautamme tietoisuuteemme Jumalan lupaukset ja liiton, -
jonka Hän oli tehnyt puoli vuosituhatta aikaisemmin Aabrahamille.
Löydettyään Aabrahamissa itselleen mielensä mukaisen miehen,
Jumala teki hänen kanssaan liiton ja lupasi pitää sen voimassa ikuisesti -
hänen jälkeläistensä kanssa.
Liitto uudistettiin ja vahvistettiin myös Iisakille.
Sitä ei siis tehty milloinkaan, eikä siten voitu uudistaakaan -
esikoispoika Ismaelille, vaikka islamistit näin väittävätkin.
Liiton merkiksi asetettiin poikalasten ympärileikkaus.
Tämän liiton juutalaiset ovat säilyttäneet tähän päivään asti.
Liiton seurauksena silloinen Aabram sai jatkeen nimelleen -
ja niin hänestä tuli Aabraham ― paljouden isä.
Tämä lupaus uudistettiin myös Iisakille: -
"Oleskele muukalaisena tässä maassa, -
ja minä olen sinun kanssasi ja siunaan sinua.
Sillä sinulle ja sinun jälkeläisillesi minä annan kaikki nämä maat -
ja pidän valan, jonka minä olen vannonut sinun isällesi Aabrahamille."
Iisakin jälkeläisten välityksellä Jumala halusi siis levittää tietoutta -
itsestään ja tahdostaan, antoi Iisakille ja hänen jälkeläisilleen -
lupauksen tulevasta kotimaasta ja vannoi pitävänsä valan, -
jonka oli Aabrahamille antanut.
Tässä exoduksen vaiheessa olemme tulleet erääseen -
Israelin ja Jumalan välisen suhteen kulminaatiokohtaan.
Hieman yli kaksi kuukautta oli kulunut siitä, kun kansa lähti Egyptistä, -
Kaislameri oli ylitetty, kansa oli lähtenyt paikasta nimeltä Redifim, -
tullut Siinain autiomaahan ja leiriytynyt erään vuoren juurelle.
Mooses sai käskyn nousta vuorelle kuulemaan, -
mitä Herra halusi hänen kauttaan kansalle puhua.
"...Sano näin Jaakobin heimolle, kerro israelilaisille: ..."
"Jos te nyt kuulette minun ääntäni ja pidätte minun liittoni, -
niin te olette minun omaisuuteni ennen kaikkia muita kansoja;
sillä koko maa on minun.
Ja te olette minulle pappisvaltakunta ja pyhä kansa.'
Sano nämä sanat israelilaisille."
Tämä on ensimmäinen kerta, kun Jumala ilmoitti, että Israel on -
Hänen omaisuuskansansa ennen muita kansoja.
Nyt meidän on huomattava, että kyse ei ollut mistään automaatiosta, -
vaan edellytti vastavuoroisuuttaa kansalta, -
tottelevaisuutta ja kuuliaisuutta Hänen tahdolleen.
Vasta jos te kuulette ja pidätte, niin te olette.
Ei siis mikään automaatio valinnan perusteella.
Se, että Jumala valitsee ja tekee liiton, ei vielä sellaisenaan riittänyt.
Hän edellytti valitsemaltaan ryhmältä, -
tässä tapauksessa Israelin kansalta vastavuoroisuutta, -
kuuliaisuutta Hänen äänelleen ja tahdolleen.
Nyt tulemme asian ytimeen ja kysymme, -
miksi Jumala valmisti itselleen omaisuuskansan?
Mikä oli Hänen tarkoituksensa erottaa joku ihminen tai ihmisryhmä -
ja kutsua sitä pyhäksi, siis Hänen käyttöönsä varatuksi ryhmäksi?
Vastaus tähän kysymykseen on koko ihmiskunnan kaikkein tärkein asia, -
niin ajallisen elämämme osalta, kuin iankaikkisuusnäkökohdan vuoksi.
Selkein vastaus siihen löytyy Paavalin kirjeestä Timoteukselle.
"Sillä se on hyvää ja otollista Jumalalle, meidän vapahtajallemme, -
joka tahtoo, että kaikki ihmiset pelastuisivat -
ja tulisivat tuntemaan totuuden."
Jumalan tahto luomaansa ihmistä kohtaan on hyvä.
Hän tahtoo, että kaikki Hänen luomansa ihmiset pelastuisivat -
ja tulisivat tuntemaan totuuden.
Vapahtajamme omin sanoin: "Minä olen tie, totuus ja elämä."
Näin ihmiset siirtyisivät iankaikkiseen kadotukseen johtavalta tietä -
Jumalan iankaikkiseen iloon johtavalle tielle ― Jeesus tielle.
Jumalan tahtoa ilmaisemaan Hän tarvitsi jo tuolloin -
ja tarvitsee edelleenkin tahtoaan ilmaisevan välineen, -
jonkun, joka osaa ja haluaa kertoa Jumalan tahtoa tuntemattomille, -
mistä on oikein kysymys.
Siksi Hän valmisti ja valitsi Israelin kansan omaisuudekseen, -
pappisvaltakunnakseen ja pyhäksi heimokseen.
Jumala on kautta aikain käyttänyt ihmisiä -
oman tahtonsa ilmaisemisen välikappaleina.
Aina siitä lähtien, kun synti tuli maailmaan sotkemaan -
ennen kauniin ja puhtaan suhteen, Jumala on käyttänyt -
kuuliaisia ihmisiä pitämään esillä ja levittämään tietoa Hänestä, -
opettamaan Hänen tahtoansa ja ilmaisemaan heille Hänen tekojansa.
Ensimmäiseksi tämä tehtävä annettiin israelilaisille.
Tiedämme, kun luemme Raamatusta, että Jumalan valinta, -
ottaa omaisuuskansakseen Israel, ei suinkaan johtunut siitä, -
että he olisivat olleet erityisen kuuliaisia, nöyriä ja -
noudattaneet esimerkillisesti kaikkea sitä, -
mistä Jumala oli heille käskyt antanut.
Suuri osa Israelin kansan vaellushistoriasta, -
niin Siinailla kuin omassa maassaan, puhuu aivan toista kieltä.
He napisivat, kiukuttelivat, olivat tottelemattomia, -
niskuroivat ja lopulta rakensivat itselleen kultaisen vasikkapatsaan -
ja palvoivat sitä jumalanaan.
Huolimatta hurskaista esi-isistään, -
Aabrahamista, Iisakista, Jaakobista ja hänen pojistaan, -
ei perimätieto yhdestä ainoasta maailmankaikkeuden Luojasta ollut -
yli neljävuosisataa Egyptin orjuudessa eläneelle kansalle mitenkään tuttu.
Jumala oli suurimmalle osalle tuntematon, -
eikä Hänen valintansa kohdistunut mallikelpoiseen ryhmään,
vaan Jumalan valinta perustui Aabrahamille annettuun lupaukseen -
ja sen uudistamiseen Iisakille ja edelleen hänen jälkeläisilleen.
Tottelemattomuuksien seurauksena israelilaiset joutuivat -
vaeltamaan erämaassa neljä vuosikymmentä, -
kunnes Egyptistä lähtenyt sukupolvi oli kuollut ja Jumala sai aloittaa -
puhtaammalta pöydältä liittosuhteen oman kansansa kanssa.
Hänellä oli sitä varten sekä suunnitelma että tehtävä.
Palataan takaisin Midianin maahan, Siinaille Mooseksen vuoren juurelle.
Tultuaan alas vuorelta, Mooses kutsui kansan vanhimmat ja ilmoitti heille -
kaiken, minkä oli saanut puhuttavaksi.
Herra antoi Mooseksen kautta kansalle kuuluisat kymmenen käskyä -
ja pian sen jälkeen käskyn alttarin rakentamisesta -
ja koko joukon muitakin käskyjä ja velvoitteita, -
jotka löytyvät 2. Mooseksen kirjan luvuista 21-23.
Mooses kirjoitti muistiin kaikki Herran sanat, -
rakennutti alttarin vuoren juurelle ja pystytti sen ympärille 12 patsasta -
Israelin heimojen mukaan. Siinä yhteydessä Herra teki liiton -
Israelin kansan kanssa ja kansa lupasi noudattaa kaikkea, -
mitä heidän noudatettavaksi annettiin.
Nyt pysähdymme hetkeksi -
erittäin mielenkiintoiseen tapahtumaan vuorella, jonne Mooses nousi.
Mehän luemme Raamatusta, että kukaan ihminen ei voi -
eikä saa katsella Kaikkivaltiaan Jumalan kasvoja, -
sillä siinä tapauksessa hän kuolisi välittömästi, kuten Raamattu ilmoittaa.
"Hän sanoi vielä: ”Sinä et voi nähdä minun kasvojani, -
sillä yksikään ihminen, joka näkee minut, ei jää eloon.”
Mutta tässä luvussa 24, jakeet 9-11 kertovat kuitenkin toista:
"Sitten Mooses nousi Aaronin, Naadabin, Abihun ja -
seitsemänkymmenen Israelin vanhimman kanssa vuorelle.
He näkivät Israelin Jumalan. Hänen jalkojensa alla oli kiveys, -
joka oli kuin safiirikivestä tehty, puhdas kuin itse taivas.
Näitä israelilaisten valittuja vastaan Herra ei nostanut kättään.
He saivat nähdä Jumalan, ja he söivät ja joivat."
Tässä kohden monet teologit kysyvät perustellusti, -
että kenet he näkivät, Isä Jumalan, vai Jumaluuden toisen persoonan, -
Jeshuan, siis Jeesuksen.
Etsimme nyt vastausta tähän Raamatun oman ilmoituksen sisältä,
sillä vain ymmärtämällä Jumaluuden ilmentymä kolmena eri persoonana, -
Isänä, Poikana ja Pyhänä Henkenä, -
saamme vastauksen siihen, kenet nämä Israelin valitut saivat nähdä.
Katsomme kahta kohtaa Raamatusta. Ensin aivan exoduksen alkuvaiheessa
Jumalan enkelistä, joka oli kulkenut heidän edellään.
Kun faaraon joukot lähtivät ajamaan kansaa takaa, -
tapahtui jotakin, josta kertoo 2. Mooseksen kirjan luku 14, jae 19.
"Jumalan enkeli, joka oli kulkenut israelilaisten leirin edellä, -
lähti paikaltaan ja meni heidän taakseen.
Myös pilvipatsas siirtyi pois heidän edeltään ja asettui heidän taakseen."
Kyse ei ollut niistä tunnetuista Jumalan enkeleistä, sanan saattajista,
joita tapaamme Raamatun sivuilla, -
Gabrielista tai Mikaelista tai kestään muustakaan luodusta enkelistä,
vaan jostain aivan toisesta, jonka löydämme jälleen exoduksen alusta,
luvusta 23, jakeista 20-23. 2. Moos 23:20-23: -
"Katso, minä lähetän enkelin sinun edellesi varjelemaan sinua tiellä ja -
viemään sinut siihen paikkaan, jonka minä olen valmistanut.
Ole varuillasi hänen edessään ja tottele häntä.
Älä kapinoi häntä vastaan, sillä hän ei siedä teidän rikoksianne, -
koska minun nimeni on hänessä."
Tämän enkelin täytyy siten olla samaa olemusta Isä Jumalan kanssa, -
koska Heillä on yhteinen nimi.
Muistamme, että Jumala oli ilmoittanut itsensä Moosekselle jo aikaisemmin, -
toteamalla, että Hänen nimensä on Minä Olen. (2. Moos. 3:14)
2. Moos. 23:22-23: "Jos kuuntelet kaikessa hänen ääntään -
ja teet kaiken, mitä minä käsken, minä olen sinun vihollistesi vihollinen -
ja ahdistajiesi ahdistaja. Minun enkelini käy sinun edelläsi -
ja vie sinut amorilaisten, heettiläisten, perissiläisten, -
kanaanilaisten, hivviläisten ja jebusilaisten maahan, -
ja minä hävitän heidät.” Miksi tämä on niin tärkeää?
Siksi, että tässä kohtaamme jälleen Jumaluuden toisen persoonan,
Pojan, jolla on sama nimi kuin Isällä. Tapasimme Hänet aikaisemmin -
Jumalan ja Aabrahamin välisessä kohtaamisessa Moorian vuorella, -
jossa Herra koetteli Aabrahamia.
En ottanut tätä kohtausta mukaan ohjelman ensimmäiseen osioon, -
vaan säästin sen tätä hetkeä varten, jotta ymmärtäisimme -
kuinka aktiivinen Jeesus, Jumaluuden toinen persoona, -
oli jo Vanhan liiton aikana.
"Sitten Abraham ojensi kätensä ja -
tarttui veitseen teurastaakseen poikansa, -
mutta Herran enkeli huusi hänelle taivaasta: ”Abraham, Abraham!”
Hän vastasi: ”Tässä olen.”
Enkeli sanoi: ”Älä koske poikaan äläkä tee hänelle mitään, -
sillä nyt minä tiedän, että sinä pelkäät Jumalaa, -
koska et kieltänyt minulta ainoaa poikaasi.”"
"Herran enkeli huusi uudelleen taivaasta Abrahamille: -
”Näin sanoo Herra: ’Koska sinä teit tämän etkä säästänyt ainoaa poikaasi,
minä vannon itseni kautta, että minä totisesti siunaan sinua -
ja teen sinun jälkeläisesi lukuisiksi kuin taivaan tähdet -
ja merenrannan hiekanjyvät, -
ja sinun jälkeläisesi valtaavat vihollistensa portit.
Sinun siemenessäsi tulevat siunatuiksi kaikki kansakunnat maan päällä, -
koska sinä kuuntelit minun ääntäni.’” "
Tällä Jumalan enkelillä, joka ei ole oikea ilmaisu, -
pikemminkin Jumalan lähettiläällä on siis sama nimi kuin Jumalalla.
Israelin rabbeille ei ole koskaan ollut vaikeaa ymmärtää, -
että kyseessä on Jeshua Ha Maschiah, Jeesus Messias, -
Jumaluuden toinen persoona.
Enkeli, joka puhui Aabrahamille, samaisti siis itsensä Jumalaan.
Tämä on äärimmäisen puhutteleva kohtaus, -
sillä sen, mitä Jumala ei milloinkaan pannut ihmisen tehtäväksi, -
Hän teki itse kaksi vuosituhatta myöhemmin, -
uhrasi oman Poikansa koko ihmiskunnan syntien edestä.
Paavali ilmaisi sen korinttolaisille selvästi. 2. Kor. 5:19:
"Sillä Jumala oli Kristuksessa ja sovitti maailman itsensä kanssa -
eikä lukenut ihmisille heidän rikkomuksiaan, -
ja hän uskoi meille sovituksen sanan."
Olen itse vakuuttunut, että juuri Jeesus puhui Aabrahamin kanssa -
ja juuri Hänet, Jeesus Messiaan Israelin vanhimmat saivat nähdä, -
joten Raamatun ilmoitus ei siten ole ristiriidassa itsensä kanssa.
Palaamme takaisin Siinain vuoren tapahtumiin. 2. Moos. 24:12-18.
Herra sanoi Moosekselle: ”Nouse minun luokseni vuorelle ja -
odota siellä, niin minä annan sinulle kivitaulut sekä lain ja käskyt, -
jotka minä olen kirjoittanut opetettaviksi kansalle.”
Mooses ja hänen palvelijansa Joosua lähtivät, mutta ennen kuin Mooses -
nousi Jumalan vuorelle, hän sanoi vanhimmille: -
”Odottakaa meitä täällä, kunnes palaamme luoksenne.
Ovathan Aaron ja Huur kanssanne.
Se, jolla on jotakin asiaa, voi kääntyä heidän puoleensa.”
Kun Mooses nousi vuorelle, pilvi peitti vuoren, -
ja Herran kirkkaus asettui Siinainvuorelle.
Vuori oli kuusi päivää pilven peitossa,
ja seitsemäntenä päivänä Herra kutsui Moosesta pilven keskeltä.
Herrankirkkaus vuoren huipulla näytti israelilaisista kuluttavalta tulelta.
Mooses meni pilven sisään ja nousi vuoren huipulle.
Hän viipyi vuorella neljäkymmentä päivää ja neljäkymmentä yötä."
Noiden 40 päivän ja yön aikana Mooses sai joukon erilaisia tehtäviä.
Ne ovat edelleen Israelin kansalle tavattoman tärkeitä siitäkin huolimatta,
että niiden merkitys on vielä tätä nykyä vain symbolinen.
Kansa sai tehtäväkseen tuoda Herralleen uhrilahjoja.
He saivat ohjeet valmistaa pyhäkön, -
jotta Herra voisi asua heidän keskellään.
Heidät määrättiin tekemään Liitonarkku sekä armoistuin, -
joka on Liitonarkun kansi ja sen päälle kaksi kerubia.
Kaikista näistä Mooses sai tarkat valmistusohjeet.
Samoin myös tulevaan Ilmestysmajaan sijoitettavista -
pyhistä esineistä, pyhien leipien pöydästä, -
kulhoista, kannuista, kauhoista ja kupeista.
Työlista jatkui. Seuraavaksi Mooses sai ohjeet valmistaa -
Israelin kansan ehkä tärkein ja näkyvin esine, seitsenhaarainen lampunjalka -
ja siihen lamput. Lampunjalka, nykyään Menora -
ja kaikki nämä esineet tuli valmistaa yhdestä talentista puhdasta kultaa.
Tuon ajan talentti painoi noin 35 kiloa.
Liitonarkku ja pöytä sekä siihen kuuluvat esineet -
tulivat nekin valmistaa puhtaasta kullasta, -
mutta niiden valmistamiseen tarvittavaa määrää kultaa ei mainita.
Seuraavaksi Mooses sai ohjeet, miten tulee valmistaa Ilmestysmaja, -
joka on oikeastaan ensimmäinen israelilaisten temppeleistä.
Koko luku 26 käsittelee pääasiassa juuri sitä.
Ilmestysmajaan tuli myös tulevien temppeleiden tapaan -
sekä Kaikkein Pyhin, jonne vietiin Liitonarkku sekä armoistuin, -
sekä esirippu erottamaan sen Pyhästä alueesta, -
jonne muut temppelipalveluesineet, Menora mukaan lukien vietiin.
Ohjeet jatkuivat edelleen.
Mooses sai ohjeet sekä polttouhrialttarin valmistamisesta -
että sen sijoittamisesta Ilmestysmajaan nähden.
Seuraavan luvun lopussa Mooses sai erään -
Herran kansalleen antamista ikuisista käskyistä. 2. Moos. 27:20-21
"”Sinun on käskettävä israelilaisia tuomaan sinulle puhdasta, -
survomalla saatua öljypuun öljyä valaisemista varten, -
niin että lamput voivat palaa aina. Aaron poikineen huolehtikoon siitä, -
että ne palavat illasta aamuun asti ilmestysmajassa, Herran edessä, -
todistuksen arkun edessä olevan esiripun ulkopuolella.
Tämä on ikuinen säädös, -
jota israelilaiset noudattakoot sukupolvesta sukupolveen.”"
Myös meille uuden liiton kristityille -
on annettu öljyyn liittyviä symbolisia ohjeita.
Aivan kuten israelilaiset saivat käskyn pitää öljyä lampuissaan, -
niin tulee meidänkin pitää sanomamme Kristuksesta,
Vapahtajastamme kirkkaana ja vain Hän ja Hänen sovitusuhrinsa -
valaisevat ihmiskunnalle tietä iankaikkiseen kirkkauteen.
Sen jälkeen Mooses sai käskyn erottaa Aaron ja hänen poikansa -
palvelemaan Jumalan pappeina. Tuota kunniatehtävää varten -
heille tuli valmistaa aivan erityiset puvut ja vaatekappaleet, -
joista kertoo koko seuraava luku. Samoin kolme seuraavaa, -
jotka kuvailevat pappispalvelua, uhria ja uhraamista, suitsuttamista -
ja muita vanhaan liittoon kuuluvia Herralle pyhitettyjä toimia ja esineitä.
Luku 31 päättyy erääseen Israelin kansalle kuuluvaan, -
heidän itsensä mielestä ehkä kaikkein tärkeimpään käskykoosteeseen, -
nimittäin sapattiin. 2. Moos. 31:12-18
"Herra sanoi Moosekselle: ”Puhu israelilaisille näin:
Totisesti, pitäkää minun sapattini, sillä se on merkkinä -
meidän välillämme, minun ja teidän, polvesta polveen, -
jotta tietäisitte, että minä olen Herra, joka pyhitän teidät.
Pitäkää siis minun sapattini, sillä se on teille pyhä.
Sen häpäisijä on surmattava; jokainen, joka tekee työtä sinä päivänä, -
poistettakoon kansansa keskuudesta. Kuutena päivänä tehtäköön työtä, -
mutta seitsemäntenä päivänä on sapatti, Herralle pyhitetty levon päivä.
Jokainen, joka tekee työtä sapatinpäivänä, on surmattava.
Israelilaisten tulee siis sukupolvesta sukupolveen pitää sapatti, -
niin että he viettävät sitä ikuisen liiton merkkinä.
Se on ikuinen merkki minun ja israelilaisten välillä, -
sillä kuutena päivänä Herra teki taivaan ja maan, -
mutta seitsemäntenä päivänä hän lopetti työn ja lepäsi.”
Kun Herra oli lakannut puhumasta Mooseksen kanssa Siinainvuorella, -
hän antoi Moosekselle kaksi todistuksen taulua, kivitaulua, -
jotka oli kirjoitettu Jumalan sormella."
Mainitsin jo alussa eräästä merkittävästä tapahtumasta -
kansan ja Jumalan välisessä suhteessa, nimittäin -
kultaisesta vasikasta, tai sonnista, jonka kansa teki Aaronin johdolla.
Tapa oli varmaan jäänyt heille perintönä egyptiläisten Apis-härän, -
tai oikeammin Hapu-jumalan palvonnasta.
On merkittävää muistaa, että heidät oli jo valittu Jumalan omaisuuskansaksi -
ennen kaikkia muita kansoja, he olivat jo tuossa vaiheessa pyhä kansa, -
siis Jumalan käyttöön varattu kansa. Mutta kun Mooses nousi vuorelle, -
oli poissa vain muutaman viikon, alkoi tapahtua kummia. 2. Moos. 32
"Kun kansa näki, että Mooses viipyi eikä tullut alas vuorelta, -
se kokoontui Aaronin ympärille ja sanoi hänelle: -
”Ryhdy työhön ja tee meille jumalia, jotka kulkevat meidän edellämme, -
sillä me emme tiedä, mitä on tapahtunut Moosekselle, -
tuolle miehelle, joka johdatti meidät Egyptin maasta.”"
Mooses oli siis kansalle vielä tuossa vaiheessa vain tuo mies, -
Aaron oli heille tuttu, mutta Mooses ei, -
olihan hän kasvanut erillään kansastaan Egyptin hovissa, -
ollut omassa exoduksessaan 40 vuotta ja miehen nimi Moses oli egyptiläinen,
siitä tuli Moshe vasta myöhemmin.
"Aaron sanoi heille: ”Irrottakaa kultarenkaat, jotka ovat vaimojenne, -
poikienne ja tyttärienne korvissa, ja tuokaa ne minulle.”
Silloin koko kansa irrotti kultarenkaat korvistaan ja toi ne Aaronille.
Hän otti heiltä kullan. Sitten hän kaavaili piirtimellä ja -
valoi kullasta vasikan. Israelilaiset sanoivat: -
”Israel! Tämä on sinun jumalasi, joka on johdattanut sinut Egyptin maasta.”
Kun Aaron kuuli tämän, hän rakensi vasikan eteen alttarin.
Sitten Aaron julisti: ”Huomenna on Herran juhla.”
Israelilaiset nousivat varhain seuraavana aamuna, -
uhrasivat polttouhreja ja toivat yhteysuhreja.
Sitten kansa istui syömään ja juomaan.
Sen jälkeen he nousivat karkeloimaan."
Missä tämä kaikki tapahtui, katsomme sitä seuraavassa.
Kuten oheisella kartalla näkyy, kyseinen vuori sijaitsee -
nykyisessä Saudi-Arabiassa, silloisessa Midianin maassa.
Arabiaksi vuoren nimi onkin Jebel Musa ― Mooseksen vuori.
Sen lähistöltä on löytynyt hyvin suurikokoinen -
ja hyvin vanha kivilohkareista pystytetty alttarirakennelma, -
jota on sellaisena myös käytetty.
Nykyään se on aidattu ja arkeologisesti suojeltu kohde, -
mutta useisiin sen kivilohkareisiin on joskus, hyvin kauan sitten, -
kaiverrettu erikoisia kuvia, nimittäin sarvipäisen härän kuvia, -
niitä on kymmenittäin eri puolilla alttaria.
Näin Exodus tänään ohjelmamme kolmas jakso.
Seuraavassa jaksossa katselemme sekä alttaria -
että miten Herra suhtautui kansansa tekemisiin.
Katselemme myös useita muita mielenkiintoisia tapahtumia.
Nähdään taas kahden viikon kuluttua.
Hyvä katsoja. Mikäli tämä ohjelma puhutteli sinua, -
voit tukea sarjan tuottamista soittamalla numeroon: 0600 02030
Puhelun hinta on noin 13 euroa.
Voit myös lahjoittaa ruudussa näkyvälle pankkitilille.
Muista mainita viite: 3162 ja saajana: Ristin Tuki ry.
Lahjoitus onnistuu myös MobilePayllä ja tekstiviestillä.
Kiitos lahjastasi.
Tekstitys: TV7