Hyvät katsojat! Tervetuloa sarjaan Evoluutio, luominen ja tiede!
Sedimenttikallioista, kuten esim. hiekka- ja mutakivestä, -
on löytynyt paljon fossiileja, -
joita evolutionistit pitävät vuosimiljoonia vanhoina -
ja jotka muistuttavat läheisesti nykyisiä kasveja ja eläimiä.
Niitä kutsutaan "eläviksi fossiileiksi".
Eräs esimerkki on neidonhiuspuu.
Oheisessa kuvassa vasemmalla olevan fossiilin sanotaan olevan -
170 milj. vuotta vanha, vaikka se näyttää lähes samalta -
kuin oikeanpuoleinen elävä kasvi, joita kasvaa nykyäänkin.
Monia kambrikauden kallioista löytyneitä -
"yli 500 milj. vuotta" vanhoiksi väitettyjä eläimiä, -
kuten meduusoja ja lonkerojalkaisia, ui yhä merissä.
Ne ovat aivan samanlaisia kuin "500 miljoonaa" vuotta sitten.
Kuvan neidonhiuspuu ei juurikaan poikkea elävästä kasvista, -
mikä osoittaa, että evoluutiota ei ole tapahtunut.
Evolutionistien mukaan kuitenkin näiden kahden välillä on -
170 miljoonan vuoden ero.
Nämä kalliot ovat esim. hiekkakiveä ja mutakiveä -
ja ne sementoituvat aika äkkiä, vaikka ei niin pian kuin sementti.
Jos jokin on kalliota, se ei tarkoita, että se on vanhaa.
Eihän sementtikään ole vanhaa, vaan se on vain sementoitunut.
Sementoituminen tunnetaan nykyään -
ja tiedetään, miten nopeasti puristuksessa oleva hiekka -
voi sementoitua kallioksi.
No, varsieväkalan fossiili -
ei juuri poikkea nykykalasta.
Aiemmin sanottiin, että varsieväkala kuoli sukupuuttoon -
dinosaurusten kanssa 65 miljoonaa vuotta sitten.
Kiusallista oli, kun niitä löytyi elävinä uimassa -
kahdestakin paikasta maailman meristä.
Ns. "yli 65 milj. vuotta" vanha varsieväkalafossiili -
ei juurikaan poikkea nykykaloista.
Sekin osoittaa, että evoluutiota ei ole tapahtunut, -
vaikka evolutionistien mukaan näiden kahden välillä on -
jopa satojen miljoonien vuosien ero.
Toinen esimerkki elävistä fossiileista on siis varsieväkala.
Evolutionistien iänmäärityksen mukaan -
nämä kalat eivät ole muuttuneet merkittävästi -
360 miljoonassa vuodessa.
Luomiseen uskovat tiedemiehet väittävät, että ajatus siitä, -
ettei mitään muutosta ole 360 milj. vuodessa, on täysin kestämätön.
Evolutionistien logiikan mukaan -
evoluutio voisi muuttaa apinaolion ihmiseksi vain 6-7 milj. vuodessa, -
mutta se ei näytä voivan muuttaa varsieväkalaa miksikään -
360 miljoonassa vuodessa. Se on siis suunnilleen sama aika, -
jossa kalat darvinistien mielestä olisivat kehittyneet ihmisiksi.
Näitä kannattaa huomioida ja miettiä, mistä oikein on kysymys.
Evoluution kannattajat selittävät "elävät fossiilit" sillä, -
että kun eläimen ympäristö ei muutu, evoluutio on vähäistä -
tai sitä ei tapahdu, vaikka kyse olisi vuosimiljoonista.
No, luomiseen uskovat vastaavat tähän, -
että evolutionistit ovat varsin epäjohdonmukaisia.
Luomiseen uskovat huomauttavat, että evolutionistien mukaan -
maailman muuttuminen on aiheuttanut esim. dinosaurusten -
ja monien muiden eläinten maailmanlaajuisia sukupuuttoja.
Kuten aikaisemmin jo kerroin, evolutionistit ovat esittäneet, -
että maailmanhistoriassa on tapahtunut 9 laajaa eläinsukupuuttoa.
Luomiseen uskovat pitävät epäuskottavana, -
että jotkut eläimet ovat pysyneet muuttumattomina miljoonia vuosia -
samaan aikaan, kun toiset olisivat muuttuneet kalasta ihmiseksi.
He myös kysyvät, miten mikään voi pysyä muuttumattomana, -
kun saalistajat/saaliit eli osa sopeutumista vaativaa ympäristöä -
muuttuu kuitenkin jatkuvasti.
No, oleellista ihmisen kannalta on väite, -
että me olisimme kehittyneet apinaolioista.
Mitä todisteita on olemassa ihmisen evoluutiosta?
Onko olemassa apinaihmisten -
eli ihmisten ja apinoiden välimuotofossiileja?
Tästä evoluution kannattajat ovat aika eri mieltä -
ja kiistelevät näistä jatkuvasti.
"Jotkut väittävät, että hominini- eli apinaihmisfossiiliaineiston -
hämmästyttävän korkea laatu on kiistaton fakta, -
joka vahvistaisi kehityksen apinaoliosta ihmiseksi."
Näin sanoo tri Donald Prothero -
Kalifornian Polyteknisestä valtion yliopistosta.
Nature-lehden vanhempi toimittaja tri Henry Gee sanoo päinvastoin: -
"Olemme kaikki nähneet kanonisen apinakavalkadin, -
jossa apina muuttuu vaihe vaiheelta enemmän ihmisen kaltaiseksi.
Tiedämme, että ihmisen evoluution kuvauksena ko. paraati on puppua.
Silti pitäydymme siinä. Lähes joka kerta, -
kun joku väittää löytäneensä uuden homininilajin eli apinaihmisen, -
joku toinen osoittaa sen vääräksi.
Niiden sanotaan olevan joko homo sapiens -lajin edustajia -
eli täysin ihmisiä tai apinoita, siis jompaa kumpaa.
Väitetty evoluutio apinaolioista ihmiseksi. Kuvassa välimuotoja.
Apinaihmisiä kutsutaan hominineiksi.
Evolutionistit sanovat, että viimeisten 5-10 milj. vuoden aikana -
ihmiset kehittyivät Afrikassa asuneista eturaajojen rystyjen varassa -
kävelevistä apinan kaltaisista otuksista.
Tämän on sanottu alkaneen Etelänapinoista.
Nimi tulee siitä, että ko. fossiileja löytyi ensin Etelä-Afrikasta.
Ehkä kaikkein kuuluisin löytö on Lucy, -
Australopithecus afarensis -lajin edustaja, -
jonka fossiilit löytyivät Afarin alueelta Etiopiasta.
Afarensis-lajilla kuvataan yleensä olleen apinan pää, -
jossa on apinan pienet aivot ihmismäisessä kehossa.
Koiraiden pituudeksi on sanottu n. 1,5 m ja naaraiden n. 1,05 m.
Vaikka Afarensis-lajin jalan luita on löytynyt vain vähän, -
jotkut evolutionistit väittävät, -
että sillä oli samanlaiset jalka- terät kuin ihmisellä.
Afarensis-fossiileja on näet löydetty samalta alueelta -
ja samoista sedimenttikerroksista kuin Tansanian Laetolista löydetyt -
ihmismäiset jalanjäljet.
Fossiilit ja jalanjäljet on ajoitettu noin samanikäisiksi.
Siksi jälkien on päätelty kuuluvan Afarensis-lajille, -
joilla on täytynyt täten olla ihmismäiset jalkaterät.
Tässä kuva klassisesta paraatista, jossa esi-isämme marssivat -
kohti ihmistä.
Tarkemmin katsottaessa erot ovat kuitenkin massiivisia.
Kirjassa Evoluutio, luominen ja tiede on 3-ulotteinen kuva -
ns. Laetolin jalanjäljistä, joissa isovarvas on linjassa muiden kanssa
kuten ihmisellä eikä sivussa erillään kuin apinoilla.
Kirjan kuvassa on kahden tällaisen jalanjäljen painauma, -
jossa näkyy ihmismäinen pitkittäinen jalkaholvi.
Jotkut evolutionistit väittävät, että tietyt Afarensis-lajin -
luurankorakenteet, etenkin polvi ja lantio, osoittavat, -
että laji oli ihmisen tavoin pystykävelijä.
Kuvat havainnollistavat luitten eroa ihmisillä ja apinoilla.
Ihmisellä on polvinivelessä ns. kuormituskulma, -
joka tuo jalkaterät yhteen kehon keskilinjaan eli painopisteen alle.
Apinoilla ei yleensä ole kuormituskulmaa, -
jolloin alaraajat sojottavat suoraan alas, -
ja jalkaterät jäävät toisistaan erilleen.
Lisäksi ihmisen lantio on matala ja kuppimainen.
Apinoilla se on korkea ja litteä kuin lautanen.
Ihmisellä polven kuormituskulma ja lantion muoto edesauttavat -
tehokasta, tasapainoista pystykävelyä.
Jalkaterät lähellä keskilinjaa kuormituskulma tasapainottaa kehon -
jalkojen vuorollaan noustessa maasta.
Lantio kaartaa kehon ympäri kiinnityskohtina lihaksille, -
jotka vahvistavat tasapainoa sivusuunnassa.
Kun jalka nousee, vastapuolen lihas supistuu -
ja estää kehon keikahduksen sivulle kumoon.
Ko. ominaisuudet puuttuvat apinoilta, joten keho heittelehtii -
sivusuunnassa kömpelösti yritettäessä kävellä.
Eräiden evolutionistien mukaan Afarensis-lajilla oli -
sekä kuormituskulma että ihmismäinen lantio.
Tämä osoittaisi, että Etelänapinat (kuten Lucy) kävelivät pystyssä -
ihmisen tavoin ja olivat apina- olioiden ja ihmisen välimuotoja.
Ihmisen jalkaterän 3 jousikaaren järjestelmää ei ole simpanssilla.
Kutsumme simpansseja rystykävelijöiksi, -
koska ne voivat liikkua vain lyhyitä matkoja kahden raajan varassa.
Ihmisen lantio on todella kuppimainen.
Simpanssin rystykävely ja litteä lautasmainen lantio näkyvät hyvin -
oheisessa kuvassa.
Toinen Etelänapinan ihmismäinen piirre on ns. foramen magnum -
eli niska-aukon sijainti. Se on kallonpohjan aukko, -
jonka kautta selkäydin kulkee aivoihin. Etelänapinoilla/ihmisillä -
se sijaitsee keskemmällä päätä, kun taas apinoilla taaempana.
Ihmisillä tämä muokkaa pään asentoa niin, että pystykävely -
kahdella jalalla on helpompaa, kun näkee jalkaterät ja mihin astuu.
Nämä ovat äärettömän suuria eroavaisuuksia.
Seuraavassa jaksossa käsittelen lisää -
tätä ihmisen väitettyä polveutumista apinaolioista.
Yhteenvetona voi todeta, että tässä ei ole oikeastaan muuta aineistoa -
kuin pelkkiä evolutionistien keskinäisiä kiistoja -
kunkin fossiilin merkityksestä. Mitään paraatia ei ole olemassa -
kirjan kuvituksia lukuun ottamatta.
Lisää tästä tärkeästä aiheesta seuraavassa jaksossa.
Kiitos, kun olit mukana!
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare