Hyvät katsojat! Tervetuloa sarjaan Evoluutio, luominen ja tiede!
Tässä jaksossa tarkastelen fossiileja ja pohdimme sitä, -
miten fossiilisarjaa alhaalta ylöspäin -
voitaisiin tulkita luomisen näkökulmasta.
Kuten aiemmissa jaksoissa jo selvisi, niin kukaan valistunut ateisti -
tai uusdarvinistisen evoluution kannattaja ei enää käytä -
fossiileja uusdarvinistisen evoluution todisteena.
Ne eivät näet todista sitä, eikä niitä siis voi käyttää.
Tämä johtuu viime jaksossa kuvatusta kambrin räjähdyksestä.
Siinä nähdään, että uusdarvinistinen evoluutio -
eli eläinten rakennekaavojen synty tapahtui -
samassa geologisessa silmänräpäyksessä.
Ei siinä mitään evoluutiota ollut, koska kaikki rakennetyypit tulivat -
samanaikaisesti. Tämä voi sinut yllättää.
Lukion biologia kirja kertoo, että fossiilit todistavat evoluution.
Näin ei silti enää ole, eivätkä ateistit ja uusdarvinistit -
enää fossiileja käytäkään, paitsi viestinnässä lapsille, -
jossa on helppo aivopestä lapsia uskomaan tähän väärään väitteeseen.
No, oli niin tai näin, kuinka kreationistit selittävät -
tämän fossiilien sarjan?
Kalliokerrostumissa ylöspäin siirryttäessä näemme -
aivan selvän suuntauksen. Vedenpaisumus tuli valtavana -
lähes vuoden kestävänä tsunamien sarjana haudaten -
senhetkistä elämää elävältä silmänräpäyksessä rankkasateessa -
satojen metrien paksuisten hiekka- ja mutakerrostumien alle.
Ne kirjaimellisesti sementoituivat sinne ja siksi säilyivät hyvin.
Kuten olen aiemmin sanonut, ei nykyään tunneta mekanismeja, -
jotka synnyttäisivät fossiileja tällaisia määriä.
Eivät fossiilit ole eläinten raatoja, -
vaan äkkiä elävänä hautautuneita eliöitä. Aivan selvä asia, -
jos se vain halutaan nähdä.
No, luomiseen uskovat selittävät fossiilisarjan siten, -
että kalliokerrostumissa ylöspäin siirryttäessä -
näemme aivan selvän suuntauksen.
Vedenpaisumuksen alkaessa pohjalla eläneet merieläimet -
löytyvät tietysti alemmista kerroksista. Se on ihan selvää.
Niiden yläpuolella on uivia eläimiä, esim. kaloja.
Kokonaisia kalaparvia on fossiloitunut valtavan laajoille alueille.
Siellä on kaloja parhaillaan syömässä toista kalaa -
fossiloituneina kesken lounasta.
Näiden yläpuolelle on kivettynyt rannikkoeläimiä, -
jotka ovat sopeutuneet sekä maalle että veteen tai suo-olosuhteisiin.
Ehkä ennen vedenpaisumusta meret olivat matalampia, -
niitä oli vähemmän, ja niissä oli kelluvia kasvilauttoja Lapin tapaan.
Siellä voi äkkiä hävitä näkyvistä, jos kelluva kasvilautta peittää -
suonsilmäkkeen tai pienen lammen.
Ehkä näitä kelluvia metsiä oli paljon.
Tohtori Joachim Schewen on tätä tutkinut.
Tietyt eläimet, Acanthostegat ja muut fossiileina tunnetut, -
olivat ehkä erikoistuneet elämään tällaisessa maastossa.
Lopuksi kaiken yläpuolella ovat maaeläimet, -
joitten fossiileja on vähän. Ihmisten fossiileja ei ole -
käytännössä lainkaan, koska ihmiset voivat paeta, uida, -
kellua kasvilautoilla, puunrungoilla, mätänivät ja syötiin pois.
Siksi niitten fossiileja ei ole eikä ole odotettavissakaan, -
koska ne pääsivät pakoon. Myös linnut lensivät pois, kuolivat, -
jäivät kellumaan, mätänivät ja syötiin pois.
Vedenpaisumus selittää myös fossiilien -
keskinäisen runsauden erittäin hyvin.
Raamatulliset kreationistit siis näkevät tämän yhdenmukaisena -
maailmanlaajuisen vedenpaisumuksen kanssa (1. Mooseksen kirja).
Se oli merkittävä tapahtuma, jota kuvataan yli kolme lukua.
Luomista kuvataan vain kahden luvun verran.
Se ei ollut mikään sivujuonne tai paikallistulva.
Jos se olisi ollut, niin sitä ei olisi tarvinnut kuvata -
noin yksityiskohtaisesti ja tarkasti, todella tarkasti.
Kertomus on hyvin mielenkiintoinen.
Se kannattaa lukea ajatuksella.
No, vedenpaisumus on haudannut merenpohjan eläimet ensin -
ja uivat eläimet sen jälkeen. Tämä on toki odotettavissa.
Vesistöjen lähellä alavilla mailla eläneet ovat hautautuneet sitten.
Viimeisinä vuorossa ovat olleet sisämaan eläimet ja linnut, -
jotka ovat pystyneet pakenemaan lentämällä nousevaa vettä.
Tämä on ihan selvä looginen ja ennustettava hautautumisjärjestys.
On siis kaloja syömässä toista kalaa fossiloituneena -
kesken aterian. On myös keskenään tappelevia dinosauruksia, -
jotka eivät ole malttaneet lopettaa tappelua.
Ne ovat ilmeisesti hautautuneet elävinä äkkiä -
paksun sedimenttikerroksen alle. Monet seikat vahvistavat -
tapahtuneen vedenpaisumuksen.
Luomiseen uskovat väittävät, että fossiileissa monet seikat -
tukevat sitä, että useimmat sedimenttikalliot -
muodostuivat nopeasti vedenpaisumuksessa -
eivätkä toki hitaasti vuosimiljoonien kuluessa.
Eivät ne ole muodostuneet hitaasti, -
koska 10 milj. vuodessa kaikki nykysedimentit huuhtoutuisivat -
hiekkana/mutana/hiesuna merenpohjaan.
Miten voi väittää kalliota 500 miljoonaa vuotta vanhaksi?
Eroosiohan olisi tuhonnut sen.
No, tästä lisää sarjassani Fossiilit - katastrofin todistajat,
jonka voi katsoa TV7:n Arkista.
No, tästä syystä luomiseen uskovat sanovat, -
että veden kuljettamista sedimenteistä sementoituneisiin kallioihin -
on kautta maailman hautautunut miljardeja kasvi- ja eläinfossiileja, -
joita löytyy ns. fossiilien "hautausmailta".
Niitäkin on, valtavia hautausmaita.
Niihin lukuisat eliöt ovat hautautuneet vieri viereen.
Esim. Albertan provinssin dinosauruspuistosta löytyy -
vain 400 m:n päässä toisistaan kaksi hautausmaata, -
joissa lepää tuhansia (!) Kentrosaurus-dinosauruksia.
Ne vaikuttavat hukkuneen ennen kuin vesi on tuonut ne hautapaikkaansa.
Grand Canyonin kansallispuistossa Arizonassa -
2 m:n kalkkikivikerrostumassa on kivettyneinä -
miljardeja kuorellisia helmiveneiksi kutsuttuja nilviäisiä.
Tämä fossiilien hautausmaa on peräti yli 25 000 km2:n laajuinen.
Merkillepantavaa on, että monet helmiveneistä ovat asettuneet -
samaan suuntaan. Voimakas virtaus lienee asettanut ne -
tiettyyn asentoon. Vasta sitten ne ovat hautautuneet äkisti -
monien tonnien painoisten sedimenttikerrosten alle.
Ranskassa Montceau-les-Mines -hautausmaalla makaa -
satoja tuhansia merieläimiä maaeläinten, matelijoiden, -
sammakkoeläinten ja hyönteisten joukossa.
Muitakin esimerkkejä hautausmaista on, -
kuten miljoonia matelijoita sisältävä Karoon Etelä-Afrikassa.
Monet kasvit ja eläimet ovat erityisen hyvin säilyneitä, -
mikä osoittaa niiden fossiloituneen todella nopeasti.
Kyse ei siis ole mistään raadoista.
Esim. kalafossiileissa näkyy hienojen evien tarkkoja yksityiskohtia.
Joskus näkyy jopa soluissa soluelimiä, kuten tuma.
Tiedemiehet ovat kyenneet tutkimaan trilobiittien verkkosilmää -
ja selvittäneet sen toiminnan. Nekin ovat fossiloituneet hienosti.
Pehmytkudoksia on myös kaikkialla. Niitä löytyy helposti googlaamalla.
Ajattele, että kaikista kerrostumista, oli vaikka 500 milj. v, -
niin niistä löytyy pehmytkudoksia. Se todistaa tietysti, -
että ne ovat säilyneet 4 500 v. erityisolosuhteissa, -
muttei 500 milj. vuotta. Se on helppo ymmärtää.
Jopa meduusoja on säilynyt erityisen hyvin.
Jotkut fossiilit ylettyvät usean kerroksen läpi, -
kuten pystyyn fossiloituneet puut.
Osa niistä lävistää useita hiilijuonteita.
Luomiseen uskovista tämä osoittaa, että kalliokerrosten -
ja hiilijuonteiden, joiden läpi puut ulottuvat, -
on täytynyt muodostua päällekkäin lyhyessä ajassa.
Näin puut ovat säilyneet pystyssä mätänemättä.
Kuinka vanhoja nämä kalliot sitten ovat?
Geologeilla on käytössään hyvin hienoja laitteita iän määritykseen.
Yleisin iänmääritysmenetelmä, evolutionistien mielestä luotettavin, -
on ns. radiometrinen iänmääritys eli radioisotooppimenetelmä.
Radioaktiiviset atomit muuttuvat eli hajoavat toisentyyppisiksi -
ajan kuluessa. Esim. radio- aktiivinen kalium muuttuu -
argon-kaasuksi ja uraani lyijyksi.
Alkuperäinen atomi, esim. kalium, tunnetaan ns. "emoatomina" -
ja atomi, joksi se muuttuu, "tytäratomina", esim. argon.
Laskemalla emo- ja tytäratomien määrät, -
kallion iästä saadaan evolutionistien mukaan arvio.
Tämä tekniikka muistuttaa tiimalasia, -
jossa hiekan määrä pohjalla osoittaa kuluneen ajan.
Ko. menetelmään evolutionistit pohjaavat väitteensä -
miljoonia vuosia vanhoista fossiilikallioista -
ja että alakerrokset ovat miljoonia vuosia ylempiä vanhempia.
Tähän on helppo iskeä. Jos kallio näet on 500 milj. vuotta vanha, -
niin kas kun eroosio ei ole vienyt sitä merenpohjaan.
Eroosio 10-20 miljoonassa vuodessa -
kuluttaisi kaikki kalliot pois.
Merenpohjassa on kuitenkin hiekkaa/ hiesua ym. eroosiomateriaalia -
kovin vähän verrattuna väitteeseen, että kalliot ja meret ovat -
satoja miljoonia tai miljardeja vuosia vanhoja.
Tässäkin pitää ruveta itse ajattelemaan -
ja esittää näitä kysymyksiä. Ajan- ja iänmääritys on siis -
erittäin heikoissa kantimissa - ja se on pääargumentti.
Monet pitävät sitä ihan kiveen hakattuna asiana, -
että nämä ovat vanhoja ja nämä nuoria. Ei asia ole niin.
Asiaan kannattaa perehtyä tarkemmin.
Siitä muutama sana ensi jaksossa, koska se on -
uusdarvinistisen evoluution kannattajien pääargumentti sille, -
että puhutaan vanhasta maailmasta. Näinhän ei ole.
Monet seikat puhuvat nuoren eliömaailman puolesta.
Ennen kaikkea modernit DNA-perimän tutkimukset osoittavat, -
että eliömaailma tai elämä on nuorta, -
tuhansia, satoja tuhansia, ei miljoonia vuosia vanhaa.
Tästä lisää seuraavassa jaksossa.
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare