Hyvät katsojat! Tervetuloa sarjaan Evoluutio, luominen ja tiede!
Näissä jaksoissa olemme tarkastelleet kysymystä siitä, -
onko evoluutio tieteellinen teoria vai onko se tarinaa.
Evoluutiolla tarkoitetaan uusdarvinistista evoluutiota -
eli mikrobista ihmiseksi -tapahtumaa, -
jonka on väitetty tapahtuneen -
noin 3 500 miljoonassa vuodessa.
Sattumanvaraisia mutaatioita ja luonnonvalintaa.
Evoluution kannattajat sanovat, -
että koska uusiin lajeihin tarvittava biologinen informaatio -
syntyy sattumanvaraisista, harvinaisista, suotuisista mutaatioista,
tämä lajiutuminen mikrobista ihmiseksi kestäisi kauan.
Heidän mukaansa yleensä tämmöinen luonnossa tapahtuva lajiutuminen -
lajista toiseen kestää satoja tuhansia tai miljoonia vuosia.
Luomiseen uskovat taas ajattelevat, -
että kasveissa/eläimissä oli valmiina tarvittava biologinen info, -
joka oli ennalta ohjelmoitu -
alkuperäisten luotujen lajityyppien perimään.
Siksi lajiutumista voi tapahtua nopeasti, -
jopa vain muutamissa sadoissa vuosissa.
Luomiseen uskovilla on tätä ajatusta tukevia esimerkkejä.
Miljoonakalat muuttuivat merkittävästi vain 4 vuodessa -
muutettuaan joen toiselle alueelle. Ne kasvoivat suuremmiksi -
ja lisääntyivät harvemmin, mutta saivat kerralla enemmän jälkeläisiä.
Tämän ymmärretään seuranneen siitä, -
että niillä oli ko. paikassa vähemmän saalistajia.
Päivänkakkaran siemenet muuttuivat vauhdilla, -
kun kasvit siirrettiin pienille saarille.
Muutos sai siemenet levittäytymään vähemmän, -
jotta ne eivät eksyisi merelle.
Lontoon metron uumeniin ajautuneet hyttyset muuttuivat niin paljon, -
että niitä alettiin pitää jo eri lajeina.
Tämä tapahtui jo alle 100 vuodessa.
On olemassa eri lajeja, jotka parittelevat ja lisääntyvät keskenään -
vaikka evolutionistien mukaan ne eriytyivät yhteisestä kantamuodosta -
miljoonia vuosia sitten. Näitä ovat esimerkiksi -
jaguaarit ja leopardit, laava- ja merileguaanit -
sekä sampi ja lapasampi.
Luomiseen uskovien tiedemiesten mukaan tämä osoittaa, -
että evolutionistien aikakäsitys on väärä.
Ottaen huomioon havaitut mutaationopeudet -
miljoonissa vuosissa olisi tapahtunut niin paljon eri mutaatioita -
kussakin linjassa, että risteytymisen pitäisi olla nyt mahdotonta.
Evolutionistien mukaan venäjän- sampea ja lapasampea erottaa -
184 miljoonan vuoden evoluutio, -
mutta silti ne voidaan risteyttää.
Luomisuskovat tiedemiehet ja evolutionistit ovat yhtä mieltä siitä, -
että luonnonvalinnalla on osuutensa lajiutumisessa.
Hyvä esimerkki on Galapagossaarten sirkut.
Pitkänokkaiset sirkut mukautuvat saarille, joissa ravintoa saa -
nokkimalla sitä kukista tai kaktuksen hedelmistä.
Sirkut, joilla on vahvat tynkänokat mukautuvat ympäristöihin, -
joissa ruokaa saa murskaamalla kovia siemeniä.
Luomiseen uskovien mukaan saarille ensin muuttaneet sirkut -
toivat mukanaan kaiken sen sopeutu- mispotentiaalin biologisen infon, -
jota tarvittiin synnyttämään sen nykyiset lajit.
Luonnonvalinta toimii siis kuin siivilä -
sälyttäen vain ne nokkamuodot, jotka soveltuvat parhaiten -
kulloisessakin saaressa saatavilla olevaan ravintoon.
Kreationistit väittävät, että luonnonvalinta ei synnytä -
uusia geenejä tai alleeleja. Heidän mukaansa -
lajiutumisen mahdollistavan biologisen informaation -
täytyy olla populaatiossa valmiina, -
eli tehdasasennettuna luotuihin lajityyppeihin.
Mikrobista ihmiseksi -evoluutio vaatii -
biologisen monimutkaisuuden lisääntymistä, -
ei vähenemistä, mitä näemme luonnossa tapahtuvan koko ajan.
Näin ollen luonnonvalinta ja evoluutio eivät ole sama asia, -
eivätkä havainnot luonnonvalinnasta toimi todisteena -
uusdarvinistisen evoluution puolesta.
Tämä lienee aivan selvä asia.
No, olemmeko me sukua eläimille?
Evolutionistien mukaan kaikki elämä maapallolla on sukua toisilleen -
ja on polveutunut yhteisestä kantamuodosta.
Jopa madot ovat heidän mukaansa kaukaisia serkkujamme.
Mutta tukeeko tieteellinen tutkimus tosiasiassa tätä ajattelua?
Eläinten välillä on lukuisia samankaltaisuuksia.
Monilla eläimillä on kaksi silmää, kaksi korvaa, neljä raajaa, -
vatsa, maksa, sydän, verenkierto jne.
Nämä ominaisuudet ovat myös ihmisillä. Evolutionistit sanovat, -
että nämä samankaltaisuudet selittyvät evoluutiolla.
Esim. sammakkoeläimillä, matelijoilla, linnuilla ja nisäkkäillä on -
em. ominaisuudet, koska ne on peritty yhteiseltä kantamuodolta, -
josta kaikki olisivat alun perin kehittyneet.
Evoluution kannattajien mukaan yhteisen kantavanhemman -
ruumiinrakenteen peruskaava muuntui hiljalleen evoluution kautta -
miljoonien sukupolvien kuluessa ja tuotti paljon erilaisia eläimiä, -
joita esiintyy maapallolla tänäänkin.
Darwin kutsui ko. tapahtumaketjua nimellä Descent with Modification, -
jolla hän viittasi sukupolvesta seuraavaan tapahtuvaan muutokseen.
Hän selitti, että kun eri sukulinjat polveutuivat -
yhteisestä kantamuodosta, ne muuntuivat vähitellen erilaisemmiksi -
luonnonvalinnan muokkaamina.
Myös kasvien ja eläinten soluilla on samankaltaisuuksia.
Esimerkiksi niillä on samanlaisia DNA-molekyylejä, -
geenejä ja proteiineja, jotka rakentuvat samoista aminohapoista.
Mekin olemme 50-prosenttisesti banaaneja.
Tämänkin evolutionistit katsovat johtuvan siitä, -
että kasvit ja eläimet polveutuivat yhteisestä kantamuodosta.
Evolutionistit uskovat, että sammakot, kilpikonnat, linnut ja ihmiset -
polveutuvat kaikki yhteisestä kantamuodosta.
Heidän mukaansa eri haarat muokkau- tuivat miljoonien vuosien aikana, -
jolloin syntyivät kaikki ne sammakkoeläin-, matelija- ja lintulajit
sekä nisäkäslajit, jotka tunnemme tänäkin päivänä.
Evolutionistit viittaavat yhteisiin piirteisiin -
käsitteellä 'homologia' tai 'homologiset elimet'.
Heidän mukaansa sammakon, kilpikonnan, linnun ja ihmisen silmät -
ovat homologisia elimiä, koska niiden katsotaan periytyneen -
yhteisestä kantamuodosta, jolla oli silmät.
Vastaava ajatus pätee myös esim. raajoihin.
Luomiseen uskovat näkevät tämän hyvin eri tavalla.
He uskovat samankaltaisuuksien selittyvän sillä, -
että kaikilla elävillä olennoilla on sama suunnittelija, -
ei yhteinen kantamuoto. Luonnossa havaittavat yhdenmukaisuudet -
osoittavat, että niiden takana on yksi luoja, Jumala.
Kreationistisessa ajattelussa se tosiseikka, -
että kaikki elämänmuodot käyttävät samaa DNA:ta -
ja samoista aminohapoista muodostuvia proteiineja, -
osoittaa selvästi, että kaiken elämän takana on yksi alkuunpanija.
Jos syvemmälle yksityiskohtiin mennään, mikä aina kannattaa, -
niin ainoastaan nämä DNA:n koodi- kirjaimet, proteiinien aminohapot -
ja sokerit käyvät. Lisäksi vain tietty molekyylin kätisyys käy.
Mitä syvemmälle siis menet, sen ilmeisempi on se tosiseikka, -
että takana on älykäs suunnittelu.
Evoluution kannattajat siis näkevät että tästä Ichthyostega-muodosta, -
joka olisi kaikkien esi-isä, tulisivat sammakot, kilpikonnat, -
linnut ja ihmiset.
No, samanlaisia luurakenteita käytetään myös todisteena.
Useimmat evoluutioteorian oppikirjat sisältävät kuvioita, -
joissa esitetään esim. sammakko- eläinten, matelijoiden, lintujen -
ja nisäkkäiden eturaajojen samankaltaisia luurakenteita.
Niitä on pidetty vahvana todisteena siitä, -
että nämä eläimet polveutuvat yhteisestä kantamuodosta, -
jolle kehittyi ensimmäisenä kyseisen raajan perusrakenne.
Kreationistien vastaus on, että argumentti menee läpi -
vain pinnallisessa tarkastelussa. Pinnan alta paljastuu ihan eri kuva.
Näissä kannattaa aina mennä syvälle yksityiskohtiin, -
jolloin pinnallinen vaikutelma haihtuu.
Eri eläimillä eturaajoissa on toki samanlaisia luurakenteita, -
mutta siinä ratkaistaan toiminnallista haastetta.
Evolutionistien mukaan tämän selittäisi se, -
että ne polveutuvat samasta kantamuodosta.
Kreationistien mielestä rakenteet johtuvat samasta suunnittelijasta.
Käsivarressa on 2 luuta ja olkavarressa 1.
Jos pantaisiin olkavarteen 2 ja käsivarteen 1, -
niin se ei toimisi. Tässä on selvä design -
eli suunnittelija on käyttänyt samaa toimivaa perusrakennetta.
Samankaltaisuus osoittaa, että samasta tehtaasta ne tulevat.
Ei niin, että ne olisivat lajiutuneet toinen toisistaan.
Kuvassa vasemmalta oikealle: ihminen, koira, lintu, valas.
Luiden järjestys on funktionaalinen eli toiminnallinen.
Ei voi vaihtaa perusrakennetta toiseksi. Silloin raaja ei toimi.
Kannattaa aina mennä yhä syvemmälle.
Ensi jaksossa käsitellään sitä, mistä nämä oikeastaan ovat peräisin.
Mistä alkion ja sikiön kudoksesta nämä siis ovat?
Jos ne ovat toisistaan polveutuneet, niiden pitäisi olla -
samoista alkion ja sikiön kudoksista peräisin, mutta näin ei ole.
Tätä useimmat evolutionistit eivät tiedä.
Heidän pitäisi kyllä tietää, jotta disinformaation kertominen vähenisi.
On erittäin valitettavaa, että opetetaan vain pinnallisia käsityksiä.
Pitää mennä aina pintaa syvemmälle.
Kiitos, kun olit mukana!
Tulevissa jaksoissa menemme pintaa syvemmälle.
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare