Hyvät katsojat! Tervetuloa sarjaan Evoluutio, luominen ja tiede!
Tässä sarjassa pyrin ottamaan esiin asioita, -
joiden perusteella voit itse diagnosoida, -
milloin sinulle kerrotaan tarinaa -
ja milloin kyseessä on laboratoriossa toistettava tosiasia.
Tällä tavoin pääset itse hallitsemaan tätä tilannetta, -
koska mediasta tulee jatkuvasti erilaisia evoluutiotarinoita.
Kyseessä on kuitenkin tarina menneisyydestä.
Se ei ole koskaan tiedettä, vaan se on aina arvelua.
On hyvin tärkeää, että se puetaan totuuden kaapuun, -
mutta on ihan helppoa osoittaa, mikä on tarinaa ja mikä on totta.
Tähän on hyvä varustautua, koska disinformaatio -
eli valetiede yhä lisääntyy. On hyvä osata medialukutaito.
On hyvä lähteä liikkeelle siitä, että ei usko mihinkään -
ja kaikkein viimeiseksi siihen, että tiedemiesten enemmistö -
on jotakin mieltä. Tätä enemmistön mielipideväitettä käytetään, -
kun tiede on epävakaalla pohjalla, eikä asiasta tiedetä yhtään mitään.
Silloin sanotaan mielellään, että tiedemiehet keskustelevat -
ja ovat yleensä tätä mieltä. Se ei ole mikään totuus.
Se on vain senhetkinen mielipide, joka ylihuomenna on jo toinen.
No, usein tässä juututaan sanoihin tai määritelmiin -
ja sanotaan kreationistien väittävän sitä tai tätä.
Myös luomiseen uskovat helposti väittävät, -
että evolutionistit väittäisivät jotakin.
Tämä on sellaista epätarkkuutta. Kreationistit/luomiseen uskovat, -
eivät toki väitä, etteivätkö mutaatiot voisi ikinä lisätä -
biologista monimutkaisuutta ja informaatiota -
tai ettei niin olisi ikinä tapahtunut.
Pikemminkin he sanovat, että jos Darwinin evoluutio todella -
pystyisi muuttamaan mikrobin ihmiseksi, -
niin tiedemiehet havaitsisivat -
tällaista muutosta koko ajan. Näin etenkin bakteerien -
ja virusten kaltaisissa eliöissä, jotka lisääntyvät todella nopeasti.
Vastaavasti luomiseen uskovat tiedemiehet eivät suinkaan väitä, -
että evoluutio ei voi tuottaa mitään hyödyllistä.
Pikemminkin he sanovat, ettei ole todisteita siitä, -
että se voi aikaansaada merkittäviä evoluutiomuutoksia -
edes miljoonissa vuosissa.
Evoluutiotapahtumat tai yleensä sopeutumismuuntelu ovat -
varsin vähäisiä ja tapahtuvat aina Jumalan luoman lajityypin sisällä:
koiraeläinten, kissaeläinten, kanalintujen sisällä jne.
On tarkkaa huomata, mistä me oikeastaan puhumme.
Evoluution kannattajat sanovat usein, -
että vastustuskykyiset bakteerit, joita pelätään syystäkin -
sairaaloissa ja nimenomaan siellä ne mellastavatkin.
Huomaa sekin, mitä siitä seuraa -
ja mitä johtopäätöksiä siitä voi tehdä.
He kutsuvat niitä superbakteereiksi ikään kuin supereliöinä.
Totuus on, että ne ovat heikkoja bakteereita.
Kun evolutionistit viittaavat anti- bioottiresistentteihin bakteereihin -
superbakteereina, niin luomisuskovien tiedemiesten mielestä -
tämä ei ole hyvä nimitys.
Semmoiset villit kannat, joissa ei ole näitä mutaatioita, -
yleensä voittavat nämä superbakteerit 100-0 luonnossa.
Esim. bakteerit, jotka saavuttavat vastustuskyvyn, -
kun solukalvon pumppausmekanismi vaimenee...
(Aiemmin käsittelin tämän esimerkin.)
...ne eivät tällöin pumppaa itseensä vain vähemmän antibioottia, -
joka ne tappaisi, vaan myös vähemmän ravintoaineita.
Koska ne eivät siis pumppaa itseensä tappavaa antibioottia -
ja säilyvät hengissä, niin sama mekanismi pumppaa niihin ruokaa.
Näin ne saavat vähemmän ruokaa ja luontoon joutuessaan ne kuolevat.
Siellä ne kasvavat/ lisääntyvät hitaammin kuin ne, -
joilla ei ole resistenssin tuomaa mutaatiota.
Ei tästä ollut siis mitään hyötyä, paitsi sairaalaoloissa, -
missä joka paikassa on tätä antibioottia.
Samaan tapaan normaali oloissa, kun penisilliiniä ei ole, -
niin penisilliiniä hajoittavan penisillinaasin ylituotanto on -
vain energian tuhlausta eli haitta sille bakteerille.
Tällöin villit muodot ilman resistenssin aiheuttamaa mutaatiota -
pääsevät voitolle luonnossa. Eivät ne mitään "superia" olleet, -
vaan heikkoja bakteereita. Vastaavasti tällaiset esimerkit, -
että bakteerit saavuttavat kyvyn käyttää sitraattia ravinnokseen -
myös hapellisissa oloissa, (ei vain hapettomissa oloissa) -
niin ei se ole mikään etu. Havaintojen mukaan tästä seuraa, -
että ne ovat 20 % heikompia hyödyn- tämään toista sokeria, glukoosia.
Samoin paikoissa, joissa klorokiiniä ei enää käytetä -
malariapotilaiden hoitoon, sille vastustuskykyiset malarialoiset -
voivat heikentyä ja ilman mutaatiota olevat puolestaan vahvistua.
Näin ollen ei-mutatoituneet tapaukset ovat vahvempia silloin, -
kun ne eivät ole tekemisissä lääkkeen kanssa.
Tämähän on ihan selvä johtopäätös.
Siksi luomisuskovat tiedemiehet sanovat, -
että mutaatiot johtavat ennemmin heikkoihin bakteereihin -
kuin superbakteereihin.
No, munkki Gregor Mendel oli hyvin mielenkiintoinen persoona -
ja teki erittäin hyviä perinnöllisyystutkimuksia.
Koska ne eivät sopineet darvinismiin, ne otettiin esiin vasta -
35 vuotta Darwinin kirjan Lajien synty julkaisemisen jälkeen.
Gregor Mendelin havainnot käytännössä kaatuivat darvinismiin.
Siihen huudettiin apua näistä mutaatioista.
Satunnaiset mutaatiot laitettiin pelastamaan Darwinin teoria.
Tätä muutosta tapahtuisi sitten satunnaisten mutaatioiden avulla.
Uusdarvinismi kehitettiin noin 100 vuotta sitten.
Tämä on sinänsä mielenkiintoista. Kuten aiemmin sanoin, -
niin Mendel lähetti Darwinille kirjansa, mutta tämä ei sitä lukenut.
Gregor Mendelin kirja löytyi Darwinin kirjahyllystä, -
Siihen aikaan taitetut sivut piti avata paperiveitsellä.
Darwin ei ollut viitsinyt avata paperiveitsellä Mendelin kirjaa.
Darwin oli ihan fiksu mies. Olen varma siitä, -
että jos Darwin olisi viitsinyt lukea ko. kirjan, -
niin ei hän olisi kirjoittanut Lajien synty -kirjaansa.
Koska Mendel oli munkki, luulen, että häntä vähän halveksittiin, -
ettei hän ole mikään tiedemies.
No, edellä annoin esimerkkejä bakteereista, malarialoisista, -
ja Hi-viruksesta, jotka muuttuvat mutaatioiden -
eli informaation kopiointivirheiden takia.
Bakteerimutaatio periytyy jälkeläisille, joista tulee erilaisia.
Vaikka suurin osa mutaatioista on haitallisia, -
sattumalta jokin yksittäinen mutaatio voi olla hyödyllinen, -
jolloin luonnonvalinta suosii sen omaavaa eliötä.
Edellä esitetyt esimerkit osoittavat käynnissä olevaa -
darvinilaista mutaation valinnan prosessia, -
joka luomisuskovien tiedemiesten mielestä ei silti voisi -
ikinä aikaansaada täysin uusia geenejä, -
joita tarvittaisiin muuttamaan mikrobi ihmiseksi.
Siinähän puhuisimme tuhansista geeneistä ja valtavasta infomäärästä.
Ei semmoisia tapahdu kuin uudarvinistien tarinoissa.
No, variaatiota eli sopeutumis- muuntelua tapahtuu kuitenkin -
yleensä koko ajan ihan ilman mutaatiota -
ns. perinnöllisyyssääntöjen mukaisesti, -
jotka Gregor Mendel havaitsi tarkoissa tutkimuksissa.
Tämä selittää esimerkiksi sen, miksi jotkut ovat toisia pidempiä,
miksi joillakin on toisia tummempi iho -
tai miksi jotkut lehmät tuottavat toisia enemmän maitoa.
Näissä tapauksissa ko. ominaisuus, (pituus/ihon väri/maidon tuotanto)
määräytyy vanhemmilta perityn DNA:n yhdistelmän -
eli geeni- tai alleeliyhdistelmän mukaan.
Ei siis tietenkään DNA:n kopiointi- prosessin kopiointivirheen mukaan.
Tämä on perusasia, jonka toivoisin olevan kaikille selvä.
No, Gregor Mendel eli tosiaan vv. 1822-1884.
Hän oli lähes tuntematon augustinolaismunkki, -
joka asui nykyiseen Tšekkiin kuuluvassa Brnossa.
Hän oli myös pikkutarkka tiedemies, joka teki 7 vuotta jalostuskokeita -
tuhansilla herneillä ja muilla kasveilla.
Työn perusteella hänet on tunnettu myöhemmin genetiikan isänä.
Huolella suunnitellut kokeet osoittivat, -
miten tarhaherneen ominaisuudet (kukkien väri, siementen muoto/väri -
ja kasvin koko) määräytyivät tekijöillä, -
joita nykyään kutsutaan löyhästi geeneiksi.
Mendel havainnollisti tämän risteyttämällä kasveja.
Hän otti yhden hernekasvin siitepölyä -
hedelmöittääkseen toisen hernekasvin munasolun.
Ensimmäisessä kokeessa hän risteytti -
violettikukkaisia hernekasveja valkoisten kanssa ja huomasi, -
että yhdistelmästä syntyi aina violetteja kukkia.
Risteyttämällä edelleen edellisen risteytyksen violettikukkaiset -
Mendel huomasi, että osa näin syntyneistä kasveista -
olikin valkokukkaisia.
Tämä osoitti perimän säännön -
ja oli erittäin tärkeä keskeinen havainto.
Siitä lisää vielä seuraavassa jaksossa.
Kiitos, kun olit mukana!
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare