Hyvät katsojat! Tervetuloa Evoluutio, luominen ja tiede -sarjaan!
Näissä jaksoissa olen käsitellyt esimerkkejä siitä, -
miten evoluutiota pönkitetään. Eräs tärkeä asia on evoluutio, -
jota väitetään tapahtuvan siinä, -
kun bakteerit tulevat vastustuskykyisiksi antibiooteille.
Toinen vastaavanlainen tapaus on, -
kun tuholaiset tulevat vastustuskykyisiksi torjunta-aineille.
Hyttyset tartuttavat ihmisiin erinäisiä sairauksia, kuten malariaa.
Joskus hyttysmäärän vähentämiseen käytetään hyönteismyrkkyjä, -
erilaisia organofosfaatteja.
Vuonna 1972 muutama vuosi hyönteismyrkyn käyttöönoton jälkeen -
jotkut hyttyset olivat kehittäneet sille vastustuskyvyn.
Toinen esimerkki on varfariini, -
jota käytetään hiirten ja rottien torjuntaan.
Varfariini on veren hyytymistä estävä lääke, -
ja sitä määrätään usein ihmisille, joilla on kohonnut veritulppariski.
Suurina annoksina aine on kuitenkin tappava.
Sitä käytetään myös tuholaiseläinten torjuntaan, -
jolloin eläin kuolee sisäiseen verenvuotoon.
Pian aineen käyttöönoton jälkeen -
jotkut rotat kehittivät sille vastustuskyvyn.
Mistä oikein on kysymys näissä tapauksissa?
No, hyttysten vastustuskyky hyönteismyrkyille - mitä tapahtui?
Hyttyset saavuttavat vastustuskyvyn hyönteismyrkyille eri tavoilla.
Kuitenkin tutkimukset ovat osoittaneet, että vastustuskyvyllä on hintansa.
Hyttyset alkavat kestää heikommin talvea, -
ja niistä tulee helpompia uhreja saalistajille.
Eräs mutaatio sai aikaan sen, että hyttynen alkoi tuottaa -
enemmän esteraasi-nimistä proteiinia.
Torjunta-aine vaikuttaa esteraasin kykyyn toimia kunnoilla -
ja aiheuttaa hyttysen kuoleman.
Esteraasin tuottaminen suurempina määrinä estää kuoleman.
Esteraasin ylituotanto on kuitenkin voimavarojen tuhlausta -
ja voi selittää hyttysten alentuneen kyvyn selvitä talvesta.
Kreationistien mielestä kyseessä on huono esimerkki evoluutiosta, -
sillä mutaatio ei lisää hyttysten kelpoisuutta.
No, entä sitten rottien vastustus- kyky torjunta-aineille?
Kuten hyttysille käy organofosfaattien kanssa, -
myös rottien varfariinin vastustuskyvyllä on hintansa.
Molemmilta vanhemmiltaan mutaation perineet rotat tarvitsevat -
10 kertaa enemmän K-vitamiinia.
Jos ne eivät saa sitä ravinnosta, -
ne kuolevat sisäiseen verenvuotoon, vaikka eivät saisi varfariinia.
Jälleen kerran tämä on kreationistien mielestä -
huono esimerkki evoluutiosta.
Mutaatio ei tässäkään tapauksessa lisää rottien kelpoisuutta.
No, miten sitten mukautuminen kaloilla ja ihmisillä?
Piikkikalat ovat pieniä kaloja, -
joita esiintyy sekä merivedessä että makeassa järvivedessä.
Merivedessä elävät kalat ovat raskaasti panssaroituja, -
ja niiden kyljissä on suojaavat luulevyt.
Niillä on myös pitkät ylös- ja alaspäin osoittavat piikkiruodot, -
jotka estävät saalistajia nielemästä niitä.
Kun merivedessä eläneet piikkikalat laitetaan makeaan veteen, -
ne muuttuvat usean sukupolven kuluessa.
Panssareiden ja piikkiruotojen määrä vähenee.
Jotkut menettävät vatsanpuoleiset piikit kokonaan.
Nämä ominaisuudet ovat hyödyllisiä makean veden piikkikaloille, -
koska niiden saalistajat ovat erilaisia.
Merivedessä niitä saalistavat suuret kalat, -
joten suuret piikit/panssarit ovat tarpeen.
Makeassa vedessä niiden saalistajia ovat sudenkorennon toukat.
Ne pyydystävät nuoria piikkikaloja vatsan piikkiruotoihin.
Näissä olosuhteissa kalanpoikaset -
pienten tai olemattomien piikkien ansiosta -
välttyvät joutumasta saaliiksi järvivedessä.
Pienemmät panssari ovat etu myös sikäli, -
että kalat uivat ja kasvavat nopeammin, -
jolloin ne eivät ole niin alttiita hyökkäyksille.
Näin ollen makean veden piikki- kaloissa tapahtuu luonnonvalintaa -
sen seurauksena, että ne menettävät piikkiruotonsa ja panssarinsa.
Ne siis elävät pitempään ja lisääntyvät paremmin.
Ajan myötä ne, joille jäävät piikit ja panssarit, kuolevat pois.
Prof. Sean Carrollin mukaan toistuvat esimerkit piikkikaloista, -
jotka tällä tavoin muuttavat muotoaan, -
olisi "yksi evoluution merkittävimmistä tapaustutkimuksista".
Luomiseen uskovien tiedemiesten mukaan -
ko. kalat eivät suinkaan puhu evoluution puolesta, -
koska mutaatio liittyy ominaisuuksien menettämiseen.
On todettu, että jotta mikrobista voisi tulla ihminen, -
jotakin ominaisuuksia pitäisi saada eikä menettää niitä, kuten tässä.
No, entä malaria?
Malaria on hyttysten välityksellä tarttuva sairaus.
Tartunnan saaneella henkilöllä -
malarialoiset löytävät tiensä punasoluihin, -
joita ne alkavat käyttää ravinnoksi ja lisääntyä niissä.
Jonkin ajan kuluttua punasolut räjähtävät, -
ja uudet loiset vapautuvat verenkiertoon.
Osalle ihmisistä kehittyy mutaation kautta jonkinasteinen immuniteetti -
malariaa vastaan. Tämä saa infektoituneet punasolut -
muuttamaan muotoaan sirppimäisiksi. Tämä taas aiheuttaa sen, -
että veren punasoluja suodattava perna -
tuhoaa kyseiset punasolut ja loiset niiden mukana.
Luonnonvalinta valitsee sellaiset malaria-alueen ihmiset, -
jotka perivät ko. mutaation toiselta vanhemmaltaan.
Heistä suurempi osa saavuttaa aikuisuuden ja saa lapsia.
Vaikka evolutionistit ovat pitäneet paljon ääntä -
malariamutaatiosta johtuvasta punasolujen sirppiytymisestä, -
on se luomisuskovista tiedemiehistä hyvin huono evoluutioesimerkki.
He tähdentävät, että ko. mutaatiosta on todellista hyötyä vain, -
jos se periytyy vain toiselta vanhemmalta.
Molemmilta vanhemmiltaan mutaation saanut lapsi sairastuu vakavaan -
ja usein kohtalokkaaseen sirppisoluanemiaan.
Kreationistien mielestä tämä olisi hyvin erikoista evoluutiota, -
sillä mitä useampi ihminen kantaa mutaatiota, -
sitä todennäköisemmin lapsi saa sen kummaltakin vanhemmalta ja kuolee.
Tämä on pikemminkin esimerkki tasapainottavasta valinnasta.
Malaria-alueella luonnonvalinta näet pyrkii eliminoimaan -
mutatoituneen geenin, joka on kahtena kopiona, -
siis peritty molemmilta vanhemmilta.
Tämän tasapainottaa valinta, joka suosii mutatoitunutta geeniä, -
joka on vain yhtenä kopiona eli peritty vain toiselta vanhemmalta.
Tästä syystä mutaatio ei eliminoidu vaan pysyy alhaisella tasolla.
Tällaisilla alueilla kantajien määrä on yleensä n. 18 % väestöstä.
No, mitä kreationistit vastaavat näihin väitteisiin?
Luomiseen uskovat tiedemiehet korostavat, -
että vaikka kaikissa ko. tapauksissa näkyy muutosta, -
ja evoluutio sitä sisältää, ei se automaattisesti ole evoluutiota.
Darwinin teorian mukaan miljoonien vuosien aikana -
vain yhden solun elämänmuodot kehittyivät kaikiksi kasveiksi -
ja eläimiksi, joita on maailmassa nykyäänkin mukaan lukien ihmiset.
Vaikka tähän skenaarioon kuuluu paljon muutosta, -
kreationistit painottavat, että tarvitaan ihan erityistä muutosta, -
jossa biologinen monimutkaisuus ja informaatio lisääntyvät asteittain.
Vaikka mikrobit ovat kaukana yksinkertaisesta, -
ne ovat paljon ihmisiä yksinkertaisempia.
Niillä ei ole sydäntä, keuhkoja, raajoja, aivoja jne.
Niiden DNA ei sisällä biologista informaatiota, -
jota tarvitaan monimutkaisten elinten kehittymiseen -
tai ohjaamaan ihmisvauvan kehitystä hedelmöittyneestä munasolusta.
Jos mikrobista kehittyi ihminen, kuten evolutionistit väittävät, -
evoluutioprosessi on jotenkin tuottanut valtavasti, -
tähtitieteellisesti ylimääräistä monimutkaisuutta -
sekä huomattavasti uutta biologista informaatiota.
Näin olisi pitänyt syntyä ihan uusia proteiineja, elimiä, -
biokemiallisia prosesseja ja geenejä, joita tarvitaan -
kontrolloimaan niiden kasvua ja päivittäistä toimintaa.
Luomiseen uskovat tiedemiehet väittävät, ettei tällaista muutosta näy
ja siksi tällaisesta evoluutiosta ei ole todisteita.
On tietysti paljon muitakin esimerkkejä: -
mm. vastustuskyky streptomysiiniantibiootille, -
hyttysillä vastustuskyky toiselle hyönteismyrkylle DDT:lle, -
malarialoisen vastustuskyky malarianestolääkkeelle -
sekä AIDS-viruksen resistenssi AIDS-lääkkeelle.
Tapahtuneet mutaatiot eivät kuitenkaan päädy -
uudenlaisiksi geeneiksi tai proteiineiksi, -
joita tarvitaan muuttamaan mikrobi ihmiseksi.
Ne aiheuttavat vain vähäpätöisiä muutoksia -
jo oleviin geeneihin/proteiineihin.
Ne tuottavat pienen muutoksen, joka hankaloittaa -
lääkkeen tai myrkyn kiinnittymistä kohteeseensa.
Esim. ribosomi ja antibiootti -kuva havainnollistaa, -
miten mutaatio auttaa bakteeria saamaan vastustuskyvyn -
esim. streptomysiinille. Kuvassa ylh. antibiootti kiinnittyy -
bakteeriin, joka on proteiineja tuottava kone -
estäen sitä toimimasta kunnolla. Bakteeri ei näin pysty lisääntymään.
Alhaalla mutaatio muuttaa ribosomin muotoa -
estäen antibioottia kiinnittymästä, ja bakteeri saa vastustuskyvyn.
Epämuodostunut ribosomi hoitaa perusaineenvaihduntaa huonosti -
- ja bakteeri menestyy huonosti jatkossa.
Villit bakteerit syrjäyttävät sen luonnossa.
Tästä ei siis ollut bakteerille mitään hyötyä.
Malarianestolääkkeet otettiin laajasti käyttöön n. 50 vuotta sitten.
Sen jälkeen yli 100 miljardia miljardia malarialoista -
on syntynyt malaria-alueilla. Silti yhtään ainoaa -
uudenlaista geeniä tai proteiineja ei ole tullut tietoon.
Sama koskee AIDS-virusta.
Vaikka sen on pitänyt taistella kynsin hampain -
sen lisääntymistä estäviä lääkkeitä ja ihmisen immuuniteettia vastaan, -
ei uusia geenejä eikä proteiineja ole kehittynyt.
Resistenssi voi siirtyä myös siten, -
että bakteeri antaa tietopaketin toiselle eli auttaa kaveria.
Luomiseen uskovat tiedemiehet toteavat, -
että mitään todellista evoluutio- muutosta ei ole näissä huomattu.
Ei ole siis tieteellistä pohjaa uskomukselle, -
että valtavat evoluutiomuutokset muuttaisivat -
apinankaltaiset kädelliset ihmisiksi.
Jos evoluutiota ei havaita malarialoisissa, joita miljardeja, -
miten se uskottaisiin tapahtuneen apinaihmisissä, -
joita oli vain kymmeniä tuhansia.
On hyvä ajatella itse ja nähdä, että evoluution väitetyn suorituskyvyn -
on mahdotonta selittää Darwinin evoluutiota.
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare