Hyvä katsoja! Tervetuloa Evoluutio, luominen ja tiede -sarjaan!
Näissä jaksoissa on käynyt ilmi, -
että tieteellinen tutkimus käynnistyi muutama vuosisata sitten -
turbovauhdilla kristittyjen -
Raamatun mukaiseen luomiseen uskovien tiedemiesten toimesta.
Tämä on hyvin tärkeää ymmärtää, kun aina pidetään kristinuskoa -
tieteen vihollisena. Se ei ole sitä vaan se on tieteen käynnistäjä.
Eräs ehkä merkittävimpiä tiedemiehiä maailmanhistoriassa -
oli Robert Boyle, -
joka teki paljon tutkimusta usealla eri alalla ja kirjoitti paljon.
Aiemman jakson lopussa totesin, että tuotteliaana kirjailijana -
Boyle kirjoitti esseitä etiikasta, kristillisestä elämästä -
sekä myös teologisia esityksiä kristillisestä filosofiasta.
Boyle tuki lähetystyötä ja lahjoitti rahaa eri raamatunkäännöksiin.
Hänellä oli siis selvä voimakas näky Raamatusta, -
jota hän myös toteutti filosofiassa, teologiassa, -
siis myös tieteen ulkopuolella. Kiinnostavaa on, -
että läpi elämänsä Boyle teki muistiinpanoja -
ateismin vastaista tutkimusta varten, joita ei ikinä julkaistu.
Lisäksi hän siis kamppaili ateismia vastaan tieteellisin perustein.
Boylen kirjoitusten pohjalta on selvää, -
että Boyle uskoi vakaasti Raamatun auktoriteettiin/luomiskertomukseen.
Hänen mukaansa Jumala teki maailman tyhjästä.
Viitaten auringon ja kuun luomiseen hän kirjoitti, -
että Raamattu opettaa, että Jumala teki 2 suurta valonlähdettä:
suuremman hallitsemaan päivää ja pienemmän yötä.
Boyle uskoi kirjaimelliseen kuuden päivän aikana -
tapahtuneeseen luomiseen vakuuttuneena siitä, -
että ihminen tehtiin vasta 6. päivänä sekä kertomukseen siitä, -
että Adamin keho muovailtiin maan tomusta.
Boyle todella piti Raamattua historiallisena kirjana -
ja Edenin puutarhaa ja Adamin syntiinlankeemusta totena.
Boylen mukaan niiden, jotka yrittävät ymmärtää Jumalan lunastustyötä, -
tulee oivaltaa Adamin tila paratiisissa -
ja hänen lankeemuksensa seuraukset.
Hän uskoi Jumalan tuomioon ihmiskuntaa kohtaan -
sekä Nooan aikana tapahtuneeseen vedenpaisumukseen.
Boyle kirjoitti: "Adamin synnin myötä koko maa kirottiin, -
Sodoma tuhottiin syntinsä tähden, -
ja vedenpaisumus hukutti eläimet ja ihmiset."
Boyle myös ennakoi aikojen lopussa tapahtuvaa -
kaikkia ihmisiä koskevaa tuomiota.
Vaikka Boyle käsitteli luonnonlakeja, -
hän silti hyväksyi Raamatun ihmekertomukset, -
joiden kohdalla poikkeuksellisesti rikkoi näitä lakeja.
Boyle kirjoitti "israelilaisten Punaisen meren -
ja Jordan-virran ylityksestä, auringon ja kuun pysähtymisestä -
Joosuan käskystä, Danielin kolmen ystävän pelastumisesta -
tulisesta pätsistä, Messiaan ristiinnaulitsemisen yhteydessä -
tapahtuneesta hämmentävästä auringonpimennyksestä".
Boyle kirjoitti myös kokonaisen luvun -
puolustaen Kristuksen ylösnousemuksen todellisuutta.
Boyle esittää lukuisten raamattuviittausten -
ryydittämässä kirjoituksessaan, -
että "Jumala perusti maailman- kaikkeuden -
ja siihen sopivat mekaniikan lait, joita Hänen sallimuksensa -
ja vaikuttamisensa pitävät jatkuvasti voimassa."
Boyle nimenomaan kiisti muinaisen Kreikan näkemyksen kappaleista, -
jotka käyttäytyvät sielullisten voimien ja taipumusten mukaan.
Boyle väitti, että mekaniikan lait, joita ilman ei asioiden tilaa -
ja kulkua voitaisi ylläpitää, eivät nousseet materian luonteesta, -
vaan riippuivat jumalallisen alkuunpanijan tahdosta.
Boylen mielestä usko ja tiede kulkevat käsi kädessä, -
sillä usko sopii järjelliselle olennolle.
Ymmärrystä huippuunsa edistäneet henkilöt ovat -
uskolle ja tieteelle ahkerimmin omistautuneita.
Hän ajatteli, että tiedettä voidaan ja pitäisi tehdä -
ja että tiede oli mahdollista, koska Jumala, joka "teki maailman, -
on antanut ihmiselle kyvyn yrittää ymmärtää sitä".
Boylen mukaan tiede sopii kristitylle, -
koska "Jumala on ilmaissut niin monia asioita näkyvissä töissään, -
että mitä tarkemmin ihminen katsoo, sitä enemmän hän löytää -
näiden töiden piilotettua kauneutta ja täsmällisyyttä -
ja sitä täydemmin/selvemmin erottaa niiden piilevät ominaisuudet.
Mitä ihmeellisempiä asioita hän havaitsee luonnon töistä, -
sen vankempaa todistusta hän löytää vahvistamaan -
maailmankaikkeuden ja sen osien tukemaa väitettä, -
että on olemassa Jumala".
Isaac Newton on toinen tieteen jättiläinen.
Hän eli v. 1643-1727.
Vaikka Isaac Newtonin luomis- kertomuksen tulkinta ei ollutkaan -
niin kirjaimellinen kuin Descartesin ja Boylen, -
oli hän kuitenkin vankka Raamatun kirjoitusten puolustaja.
Newton itse kirjoittaa: -
"Löydän kirjoituksista enemmän varmoja merkkejä -
Raamatun historiallisuudesta kuin mistään sekulaarisesta -
eli maallisesta historialähteestä."
Encyclopedia Britannican mukaan Newton oli -
"tieteellisen vallankumouksen keskeinen toteuttaja 1600-luvulla."
Vaikka hänet tunnetaan parhaiten 3 mekaniikan laista, -
hän oli myös modernin optiikan eli valo-opin kehittäjä, -
Gottfried Leibnizin kanssa differentiaali-/integraalilaskennan isä.
Astrofyysikko prof. Noel Sverdlovin mukaan Newtonin kirja -
Luonnon filosofian matemaattiset perusteet, Principia Mathematica, -
on tärkein yksittäinen kirja tieteen historiassa.
Newton kirjoitti paljon tieteellisiä kirjoituksia -
tarkoituksenaan edistää uskoa Jumalaan, edistää kristinuskoa -
sekä siihen liittyvää Jumalan ja yhteiskunnan palvelemista.
Tämän vuoksi hän kirjoitti yli miljoona sanaa teologiasta -
ja Raamatusta. Principia Mathematican alkusanoissa -
Roger Cotes korostaa teoksen alkuperäistä tarkoitusta näin: -
"Kestävä suoja ateistien hyökkäyksiä vastaan ja mistään muusta, -
kuin tästä arsenaalista ei voi ammentaa niin varmasti -
aseita jumalattomia vastaan."
Newtonille tähtitiede tarjosi kiistatonta todistusta -
Jumalasta ja luomisesta.
Aurinkokuntaamme viitaten hän julisti: -
"Tämä kaikkein kaunein auringon planeettojen -
ja pyrstötähtien järjestelmä voi syntyä -
vain älykkään ja vahvan toimijan ohjauksesta ja hallinnasta."
Kirjeessään Richard Bentleylle hän kirjoittaa: -
"Kun kirjoitin tutkielmani järjestelmästämme, -
kiinnitin huomioni ilmiöihin, joista voi vakuuttua jumaluudesta.
Mikään ei ilahduta minua enempää kuin se, -
että huomaan sen olevan hyödyllinen siinä tarkoituksessa."
Tiedehistorian prof. Rob Iliffen mukaan: -
"Newton selvästi huolehti siitä, -
että hänen maineensa ja perintönsä kautta tulisi selväksi, -
että hän oli hyvin harras kristitty, -
joka omisti elämänsä Raamatun tutkimiselle."
Entä sitten tiede ja uskonpuhdistus?
1500-luvulla alkoi uskonpuhdistus, kun useat merkittävät teologit -
haastoivat roomalaiskatolisen kirkon auktoriteetin ja opetuksen.
Heidän ajattelunsa kiteytyi periaatteeseen Sola Scriptura -
eli Yksin Raamattu, jonka mukaan kristillisen uskon tulisi perustua -
ainoastaan Raamattuun. Heille Raamattu oli Jumalan Sanaa -
ja totta kaikessa, mitä se opetti, -
jopa näkemyksessään ympäröivästä maailmasta.
He ajattelivat, että 1. Mooseksen kirjan luomiskertomus -
ja varhaisen ihmisen historia on kirjaimellisesti totta.
Uskonpuhdistuksen jälkeen tiede ja teologia yhdistyivät yhdeksi opiksi.
Prof. Amos Funkenstein on esittänyt: -
"Ei koskaan ennen eikä sen jälkeen tiedettä, filosofiaa ja teologiaa -
ole nähty lähes yhtenä ja samana alana.
Maailma muuttui Jumalan temppeliksi ja maallikot papeiksi.
Maailman tutkimisesta tuli hengellistä ja Raamatusta kiintopiste -
arvioitaessa eri näkemyksiä luonnosta ja miten niitä voisi ymmärtää.
Prof. Harrisonin mukaan kaikista tekijöistä, -
jotka antoivat sysäyksen modernille tieteelle, -
"ylivoimaisesti merkittävin oli uskonpuhdistajien edustama -
kirjaimellinen raamatuntulkinta."
Vaatimalla kirjaimellista tulkintaa -
uskonpuhdistajat eivät hyväksyneet luonnon vertauskuvallistamista, -
vaan raivasivat tilaa maailman ei-symboliselle ymmärtämiselle.
Tiedemiehet alkoivatkin ymmärtää luonnon kirjaa -
pikemminkin matematiikan kielellä kirjoitettuna -
kuin symbolien ja merkitysten kautta tulkittavana.
Modernin tieteen perustajiin vaikutti suuresti -
paluu Raamatun kirjaimelliseen tulkintaan, -
etenkin syntiinlankeemuskertomukseen.
1. Mooseksen kirjan mukaan Adam luotiin täydelliseksi -
fyysisesti, henkisesti ja moraalisesti.
Synnin jälkeen Adam lankesi alkuperäisestä täydellisyydestään.
Lankeemuksen takia ihmiskunnan ymmärryskyvyn -
ja henkisten taitojen ajateltiin olleen erittäin vajaat.
Tämä tuotti vielä yhden perustelun kreikkalaista lähestymistä vastaan.
Siinä faktat johdetaan ihmisviisastelun pohjalta, ei luontoa tutkien.
Uskottiin, että lankeemuksen seurauksena ihmismieli ei kyennyt -
enää sellaiseen älylliseen prosessointiin, -
vaan oli altis virheille. Näin maailman ymmärtäminen -
voi edistyä vain tekemällä havaintoja ja kokeita.
Ilmentääkseen tätä näkemystä Robert Hooke varoittaa: -
"Jokainen, onpa syynä kehittynyt tai luontainen/synnynnäinen -
turmeltuneisuus, on altis hairahtumaan virheisiin.
Se uhkaa ihmisviisastelun prosesseja ja virheitä voidaan korjata -
vain reaalisen, mekaanisen ja kokeellisen filosofian pohjalta."
Uskomus, että ihminen oli menettänyt ymmärryksensä luonnosta, -
herätti ajatuksen, että se voitaisiin jossain määrin palauttaa.
Ko. näkemystä ilmensi Francis Bacon kirjassa Novum Organum -
eli Uusi työkalu, joka julkaistiin v. 1620.
Sen jälkeen Royal Societyn tavoite oli tehdä tiedettä niin, -
että päästäisiin käsiksi tietoon, jonka Adamin uskottiin omanneen.
Rinnalla kulki kristillinen ajatus käyttää tiedettä ja teknologiaa -
inhimillisen kärsimyksen lievittämiseen. Tässäpä olisikin -
uusi tutkimuskenttä tehdä kaikkea tutkimusta Jumalan kunniaksi.
Siitä tulisi varmaan paljon siunausta. Jumala näkee hyväksi, -
että Hänen töitään tutkitaan ja kunnia annetaan Hänelle, -
eikä evoluutiolle. Tästä aihepiiristä jatkamme -
seuraavassa jaksossa lisää. Kiitos, kun olit mukana!
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare