Hyvä katsoja! Tervetuloa mukaan -
Evoluutio, luominen ja tiede -sarjaan!
Tässä jaksossa käsittelen järjellistä päättelyä.
Ihminen on aivan ilmeisesti Jumalan kuva.
Ihminen on alun perin ohjelmoitu käyttämään järkeään.
Ihminen on pyrkinyt ratkaisemaan kaikkia ongelmia järjen avulla.
Tämä oli totta 1700-luvulle asti, kunnes tulivat poliittiset paineet -
työntää Jumalan Sana ja Hänen meille antamansa ilmoitus -
kaiken alkuperästä syrjään. Erilaisia syitä oli.
Esimerkiksi kehitysmaiden alistaminen ja ryöstäminen, -
vahvimman eloonjääminen, monet sodat, liikkeet -
ja filosofiat lähtivät siitä liikkeelle.
Siksi tarvittiin järjen tilalle uskomuskokoelma -
ja työnnettiin syrjään meihin tehdasasennettu tapa -
tehdä järkeviä ratkaisuja, jotka olivat totta aina 1700-luvulle -
juutalaiskristillisessä vaikutuspiirissä.
Darwinin kirjahan oli oikeastaan tuho järjelliselle ajattelulle, -
koska siinä päätellään, spekuloidaan, -
esitetään olettamuksia 'ehkä' 'kenties' -
ja tarinoidaan yli 600 kertaa.
Joitakin hyviä havaintoja tehdään -
mm. Galapagossaarten sirkkujen nokkien muuntelusta, -
mutta se on täynnä olettamusta. Järjen tilalle tulivat olettamukset.
Voidaan puhua vanhasta filosofiasta atomismista, -
jonka antiikin filosofiat hylkäsivät.
Ajateltiin, että kaikki lähti atomeista kehittymään.
Laajennettu evoluutioteoria on ihan sama asia.
Sen mukaan alkuräjähdyksen vetyatomeista kaikki kehitys lähti.
Järki on heitetty romukoppaan, mutta sitä ei huomata.
Ajatellaan, että villi spekulaatio ja tarinoiden kertominen -
ainakin myy hyvin. Tämä Yuval Noah Harari, -
nykyajan suosikkipoju, - meditoiva vegaani -
sanoo saavansa ajatuksensa meditoimalla, -
mutta niissä ei ole kyllä päätä eikä häntää.
Ihmiset pitävät kuitenkin tarinoista, joista puuttuu -
synnin pahennus ja parannuksenteon tarpeellisuus.
Mutta miten he sitten päättelevät?
On olemassa deduktiivinen ja induktiivinen päättelymalli.
Deduktiivinen päättely etenee yleistyksestä yksityiskohtiin.
Esimerkiksi voimme ottaa lähtökohdaksi yleisen käsityksen, -
että kaikilla koirilla on tarkka hajuaisti.
Päätelmän 'Max on koira' kautta voimme sitten päätyä -
johtopäätökseen, jonka mukaan Maxilla on tarkka hajuaisti, -
koska Max on koira.
Induktiivinen päättely kulkee yksittäisestä yleiseen.
Voimme esim. lähteä havainnosta, jonka mukaan John on kokeillut -
kolmen eri tuotemerkin maapähkinöitä ja joka kerta sairastunut.
Voimme siis tehdä johtopäätöksen: John on allerginen maapähkinöille.
Myös viime jaksossa käsittelemäni Hooken laki on esimerkki -
induktiivisesta päättelystä, jossa yksittäiset testit johtavat -
yleiseen johtopäätökseen.
No, deduktiiviset päättelyt ovat vääjäämättä tosia, -
mutta induktiiviset eivät.
Johnin pähkinäoireiluun voi näet olla muukin selitys.
Maapähkinät voivat esim. olla kuorrutettuja jollakin, -
jolle John on allerginen.
No, entäs sitten virhepäätelmät?
On muistettava, että vaikka jotkut tosiasiat -
tai jokin aineisto tukee tiettyä hypoteesia eli olettamusta, -
se ei välttämättä todista olettamusta oikeaksi.
Esim. väite 'Jos minulta loppuu polttoaine, autoni moottori sammuu'
ja 'koska autoni moottori on sammunut, -
polttoaineen on täytynyt loppua', se ei välttämättä ole totta.
Ns. maalaisjärki näet sanoo jotakin muuta.
Tällaisille virhepäätelmille on englannin kielessä nimi -
The Fallacy of Affirming the Consequent.
Se tarkoittaa, että jos jokin seurausilmiö B -
saattaa johtua asiasta A ja että jos B havaitaan, -
se todistaa, että A on tapahtunut.
Suomeksi tätä voisi kutsua seuraus- ilmiön antamaksi vahvistamiseksi, -
seurausilmiön virhepäätelmäksi.
Siitä voidaan käyttää myös nimityksiä 'selityslogiikka', -
'takaperoinen logiikka' tai 'rakenteellinen virhepäätelmä', -
jossa päättely etenee nurinpäin B:stä A:han.
Tämä on siis vääränlaista päättelyä, koska on myös muita syitä, -
jotka voivat aiheuttaa ongelmia moottoriin.
Sehän saattaa esim. ylikuumeta, jos öljyä on liian vähän.
Tällöin 'autoni moottori sammuu' on seurausilmiö, -
jonka havaitseminen johtaa väärään johtopäätökseen -
eli vakuuttumiseen sen syystä, polttoaineen loppumisesta.
Tätä voidaan verrata seurausilmiön kiellon logiikkaan, -
jolloin argumentti on pätevä (engl. Denying the Consequent).
'Jos polttoaine loppuu, autoni moottori sammuu.'
'Autoni moottori ei ole sammunut, joten polttoaine ei ole loppunut.'
No, tämähän on selvästi järkevää päättelyä -
eli 'autoni moottori sammuu', on seurausilmiö.
Se kielletään toteamuksella 'autoni moottori ei ole sammunut'.
Oikea johtopäätös on, että 'polttoaine ei ole voinut loppua'.
Jotta tällaiselta virhepäätelmältä vältytään, on välttämätöntä -
ensinnäkin tarkastella muita aineiston selittäviä tekijöitä -
ja toiseksi osoittaa syy ja seuraus eli että tietty tapahtuma on -
toisen tapahtuman aiheuttama.
On myös tärkeää huomioida kaikki tosiasiat eikä vain niitä, -
jotka näyttävät tukevan tiettyä päätelmää.
Tämän vuoksi esim. oikeusistunnossa on välttämätöntä kertoa koko totuus.
Osatotuus johtaa helposti viattoman henkilön tuomitsemiseen.
Jos todistaja kertoo nähneensä syytetyn rikospaikalla, -
tätä voidaan pitää syyllisenä rikokseen.
Jos todistaja kertoo koko totuuden eli nähneensä hänet rikospaikalla -
kaksi viikkoa rikoksen jälkeen, asiat näyttäytyvät aivan eri valossa.
Vastaavasti välttääkseen johtamasta ihmisiä harhaan -
tiedemiesten on välttämätöntä olla rehellisiä -
ja esittää kaikki aineisto, vaikka osa siitä ei tukisi olettamusta.
Sitten tarkastelen operatiivista tiedettä, -
historiallista tiedettä ja konsensustiedettä.
Operatiivinen eli kokeellinen tiede tutkii sitä, -
miten maailma nykypäivänä toimii.
Hypoteesien oletetaan selittävän aineistoa eli havaintoja.
Sitten niitä testataan. Vain niitä hypoteeseja, -
jotka tukevat aineistoa ahkeran testauksen jälkeen, -
pidetään tieteellisinä. Olettamus ei ole tieteellinen, -
vaikka tiedemies on sen esittänyt, professorit puhuvat siitä TV:ssä -
tai siitä on tehty havaintoja korkean teknologian laitteilla.
Olettamus hyväksytään osaksi tiedettä vasta, -
jos useat yritykset kumota se ovat epäonnistuneet, -
ja se on siksi osoitettu todeksi ilman epäilyksiä.
No, sitten tämä historiallinen, alkuperätiede, jota darvinismi on.
Se poikkeaa operatiivisesta, toiminnallisesta laboratoriotieteestä.
Sen sijaan, että se yrittäisi määrittää maailman nykytoimintaa, -
se esittää kysymyksiä siitä, mitä tapahtui menneisyydessä, -
esimerkiksi kysymällä, miten maapallo muovautui tai elämä alkoi.
Tämähän on vastaavaa kuin rikostutkinnassa tehtävä tiede, -
jota kutsutaan forensiseksi tieteeksi, joskin paljon vaikeampaa.
Rikostutkinnassa käsitellään melko tuoreita tapahtumia -
ja saadaan apua silminnäkijöiltä.
Maapallon/eläin- ja kasvikunnan syntyä tutkittaessa -
ei voi turvautua silminnäkijöihin. Ainoa silminnäkijä oli Luoja, -
Jeesus, joka ilmoittaa meille Raamatussa asioita, -
joita me emme muuten voisi tietää.
Historiallinen tiede käsittää sellaisia aloja, -
kuin geologia (maapallon historia, kallion synty), -
paleontologia (fossiilit), arkeologia (ihmisen historia -
etsimällä ja analysoimalla ihmisen tekemiä esineitä).
Historiallisiin tieteisiin kuuluu myös evoluutiobiologia, -
kuten prof. Ernst Mayr sanoo: -
"Evoluutiobiologia toisin, kuin fysiikka tai kemia, on historian tiedettä.
Evolutionisti pyrkii selittämään tapahtumia -
ja prosesseja, jotka ovat jo tapahtuneet.
Havaintoihin perustuvat lait ja tieteelliset kokeet eivät sovi -
näiden ilmiöiden ja prosessien selittämiseen.
Sen sijaan siinä rakennetaan historiallista narratiivia eli tarinaa -
tietyn alustavan hahmotelman pohjalle, -
jolla tiettyjä tapahtumia syineen yritetään selittää."
Siis toisin sanoen satujen sepittämistä.
Darvinistit heittävät siis jäähyväiset järjelle -
eli kokeelliselle tieteelle ja luonnonlaeille.
Darwiniin asti oli tapana käyttää järkeä, -
mutta Darwinin jälkeen se unohtui tässä alkuperätieteessä.
Historialliseen tieteeseen kuuluu myös kosmologia.
Se pyrkii selittämään universumin alkuperää, -
sen syntyä, planeettoja, tähtiä ja galakseja.
Tätä voi verrata astrofysiikkaan. Se pyrkii selittämään -
tähtien/muiden taivaankappaleiden ominaisuuksia nykyisyydessä.
Esim. miksi ne liikkuvat kuten liikkuvat, säteilevät värejä -
sekä miksi ja miten ne muuttuvat ajan kuluessa.
Fyysikko prof. Richard Dear kommentoi: -
"Kosmologia ei ole edes astrofysiikkaa, -
koska mitään tämän tieteenalan keskeisistä väittämistä -
ei voida näyttää toteen -
tai ne eivät ole toteennäytettävissä laboratoriossa."
Operatiiviselle laboratoriotieteelle on ominaista, että se ei muutu.
Kaasujen käyttäytymistä kuvaava Boylen laki -
on sama tänään kuin silloin todettaessa.
Samoin Newton-liikkeen lait. Ne eivät ole muuttuneet, -
sillä ne olivat tosia jo silloin muotoiltaessa.
Tri Adrian Goh kirjoittaa: -
"Kosmologia saattaa näyttää tieteeltä, mutta se ei ole sitä.
Tieteen peruslähtökohta on toistettavien kokeiden tekeminen, -
ja kosmologiassa niin ei voi tehdä."
Tämä on hyvin tärkeää tajuta, että kosmologia on oletusta, -
joka on altis muutoksille, joita ei voi varmistaa.
Se on täynnä erittäin suuria ratkaisemattomia kysymyksiä, -
kuten pimeän energian ja pimeän aineen luonne muutamia mainitakseni.
Jatkamme tästä kiinnostavasta aihepiiristä tulevissa jaksoissa.
Kiitos, kun olit mukana!
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare