"Mutta sitä päivää ja hetkeä ei tiedä kukaan, -
eivät taivaan enkelit eikä edes Poika, sen tietää vain Isä.
Niin kuin kävi Nooan päivinä, -
niin on käyvä silloinkin, kun Ihmisen Poika tulee.
Vedenpaisumuksen edellä ihmiset söivät ja joivat, -
menivät naimisiin ja naittivat tyttäriään aina siihen päivään asti, -
jona Nooa meni arkkiin. Kukaan ei aavistanut mitään, -
ennen kuin tulva tuli ja vei heidät kaikki mennessään.
Samoin käy, kun Ihmisen Poika tulee.
Kaksi miestä on pellolla: -
toinen otetaan, toinen jätetään.
Kaksi naista on jauhamassa viljaa: -
toinen otetaan, toinen jätetään.
"Valvokaa siis, sillä te ette tiedä, minä päivänä teidän Herranne tulee.
Ymmärrättehän, että jos talon isäntä tietäisi, -
mihin aikaan yöstä varas tulee, hän valvoisi -
eikä antaisi murtautua taloonsa.
Olkaa siis tekin valmiit, -
sillä Ihmisen Poika tulee hetkellä, jota ette aavista.
"Kuka siis on uskollinen ja viisas palvelija, -
jonka talon isäntä asettaa palvelusväkensä esimieheksi -
katsomaan, että kaikki saavat ruokansa ajallaan?
Autuas se palvelija, jonka hänen herransa palatessaan -
tapaa näin tekemästä!
Totisesti: herra uskoo hänen hoitoonsa koko omaisuutensa.
"Mutta jos palvelija on kelvoton, hän ajattelee: -
’Herrani ei tule vielä pitkään aikaan’,
ja hän alkaa lyödä tovereitaan ja syö ja juo juoppojen seurassa.
Mutta päivänä, jota tuo palvelija ei arvaa, -
hetkenä, jota hän ei tiedä, hänen herransa tulee, -
hakkaa hänet kuoliaaksi -
ja tuomitsee hänet samaan paikkaan, jossa teeskentelijät ovat.
Siellä itketään ja kiristellään hampaita.