Samana päivänä Jeesus lähti ulos, -
meni järven rantaan ja asettui istumaan.
Hänen ympärilleen kokoontui silloin niin suuri joukko ihmisiä, -
että hänen oli siirryttävä veneeseen.
Hän istui veneessä ja väkijoukko seisoi rannalla, -
ja hän puhui heille pitkään vertauksin. Hän sanoi: "Mies lähti kylvämään.
Ja kun hän kylvi, osa siemenestä putosi tien oheen, -
ja linnut tulivat ja söivät jyvät.
Osa putosi kallioiseen paikkaan, missä jyville ei ollut paljon maata.
Ne nousivat kohta oraalle, koska maata ei ollut syvälti, -
mutta auringon noustua oraat helteessä kuivettuivat, -
koska niillä ei ollut juurta.
Osa taas putosi ohdakkeisiin, -
ja ohdakkeet kasvoivat ja tukahduttivat oraan.
Mutta osa jyvistä putosi hyvään maahan ja antoi sadon, -
mikä sata, mikä kuusikymmentä, mikä kolmekymmentä jyvää.
Jolla on korvat, se kuulkoon!"
Opetuslapset tulivat Jeesuksen luo ja kysyivät: -
"Miksi sinä puhut heille vertauksin?" Jeesus vastasi: -
"Siksi, että te olette saaneet oppia tuntemaan -
taivasten valtakunnan salaisuudet, mutta he eivät.
Jolla on, sille annetaan, ja hän on saava yltäkyllin,
mutta jolla ei ole, siltä otetaan pois sekin mitä hänellä on.
Minä puhun heille vertauksin, koska he näkevät eivätkä kuitenkaan näe -
ja kuulevat eivätkä kuitenkaan kuule eivätkä ymmärrä.
Heissä käy toteen tämä Jesajan ennustus:
― Kuulemalla kuulkaa älkääkä käsittäkö.
Katsomalla katsokaa älkääkä nähkö.
Sillä paatunut on tämän kansan sydän, -
vain vaivoin he kuulevat korvillaan ja silmänsä he ovat ummistaneet, -
jotta he eivät silmillään näkisi, eivät korvillaan kuulisi -
eivätkä sydämellään ymmärtäisi, -
jotta he eivät kääntyisi enkä minä parantaisi heitä.
"Autuaat ovat teidän silmänne, koska ne näkevät, -
ja korvanne, koska ne kuulevat! Totisesti: -
monet profeetat ja vanhurskaat ovat halunneet nähdä -
mitä te näette, eivätkä ole nähneet, -
ja kuulla mitä te kuulette, eivätkä ole kuulleet.
"Kuulkaa siis, mitä vertaus kylväjästä tarkoittaa.
Aina kun joku kuulee sanoman valtakunnasta eikä ymmärrä sitä, -
tulee Paholainen ja sieppaa pois sen, mikä hänen sydämeensä on kylvetty.
Tätä tarkoittaa tien oheen kylvetty siemen.
Kylvö kallioiseen paikkaan kuvaa sitä, -
joka sanoman kuullessaan heti ottaa sen iloiten vastaan -
mutta joka kestää vain hetken, koska häneltä puuttuvat juuret.
Kun tulee ahdinko tai vaino sanan tähden, hän luopuu kohta.
Kylvö ohdakkeisiin tarkoittaa ihmistä, -
joka kuulee sanan mutta jossa sana ei tuota satoa, -
koska tämän maailman huolet ja rikkauden viettelys tukahduttavat sen.
Mutta kylvö hyvään maahan kuvaa ihmistä, -
joka kuulee sanan ja ymmärtää sen.
Nämä ihmiset tuottavat satoa: -
kuka sata, kuka kuusikymmentä, kuka kolmekymmentä jyvää."