Kun he lähestyivät Jerusalemia ja tulivat Betfageen ja Betaniaan -
Öljymäen rinteelle, Jeesus lähetti edeltä kaksi opetuslastaan -
ja sanoi heille: "Menkää tuolla näkyvään kylään.
Heti kun te tulette sinne, te näette kiinni sidotun aasinvarsan, jonka -
selässä ei kukaan vielä ole istunut. Ottakaa se siitä ja tuokaa tänne.
Jos joku kysyy, miksi te niin teette, vastatkaa, että Herra tarvitsee sitä -
mutta lähettää sen pian takaisin."
Opetuslapset lähtivät ja löysivät varsan, -
joka oli sidottu kujalle oven eteen. He ottivat sen.
Paikalla olevat ihmiset kysyivät: -
"Mitä te oikein teette? Miksi te viette varsan?"
He vastasivat niin kuin Jeesus oli käskenyt, ja heidän annettiin mennä.
He toivat varsan Jeesukselle ja heittivät vaatteitaan sen selkään, -
ja Jeesus nousi ratsaille. Monet levittivät vaatteitaan tielle, -
toiset taas lehviä, joita he katkoivat tienvarresta.
Ja ne, jotka kulkivat hänen edellään ja perässään, huusivat: -- Hoosianna!
Siunattu olkoon hän, joka tulee Herran nimessä!
Siunattu isämme Daavidin valtakunta, joka nyt tulee!
Hoosianna korkeuksissa!
Niin Jeesus saapui Jerusalemiin.
Hän meni temppeliin ja katseli siellä kaikkea, mutta koska oli jo myöhä, -
hän lähti kahdentoista opetuslapsensa kanssa Betaniaan.
Kun he seuraavana päivänä lähtivät Betaniasta, Jeesuksen tuli nälkä.
Hän näki jonkin matkan päässä viikunapuun, joka oli lehdessä, -
ja meni katsomaan, löytyisikö siitä jotakin. Puun luo tultuaan hän ei -
kuitenkaan löytänyt muuta kuin lehtiä, sillä vielä ei ollut viikunoiden aika.
Silloin Jeesus sanoi puulle: "Älköön kukaan enää ikinä syökö -
sinun hedelmääsi!" Hänen opetuslapsensa kuulivat tämän.
He tulivat Jerusalemiin, -
ja Jeesus meni temppeliin ja alkoi ajaa myyjiä ja ostajia sieltä ulos.
Hän kaatoi rahanvaihtajien pöydät ja kyyhkysenmyyjien jakkarat -
eikä antanut kenenkään kulkea tava- raa kantaen temppelialueen kautta.
Hän opetti ihmisiä näin: "Eikö ole kirjoitettu: -
'Minun huoneeni on oleva kaikille kansoille rukouksen huone'?
Mutta te olette tehneet siitä rosvojen luolan."
Ylipapit ja lainopettajat kuulivat tämän ja miettivät, miten saisivat -
Jeesuksen raivatuksi pois tieltä. He pelkäsivät häntä, -
koska hänen opetuksensa oli tehnyt ihmisiin voimakkaan vaikutuksen.
Illan tultua Jeesus ja opetuslapset lähtivät kaupungin ulkopuolelle.
Kun he varhain aamulla kulkivat viikunapuun ohi, -
he näkivät sen kuivettuneen juuriaan myöten.
Silloin Pietari muisti, mitä oli tapahtunut, ja sanoi Jeesukselle: -
"Rabbi, katso! Puu, jonka kirosit, on kuivettunut."
Jeesus sanoi heille: "Uskokaa Jumalaan.
Totisesti: jos joku sanoo tälle vuorelle: -
'Nouse paikaltasi ja paiskaudu mereen!', se myös tapahtuu, -
jos hän ei sydämessään epäile vaan uskoo, että niin käy kuin hän sanoo.
Niinpä minä sanon teille: Mitä ikinä te rukouksessa pyydätte, -
uskokaa, että olette sen jo saaneet, ja se on teidän.
Ja kun seisotte rukoilemassa, antakaa anteeksi kaikki mitä teillä on -
jotakuta vastaan. Silloin myös teidän Isänne, joka on taivaissa, -
antaa teille rikkomuksenne anteeksi. Jos te ette anna anteeksi, -
ei teidän taivaallinen Isännekään anna anteeksi teidän rikkomuksianne."