Kuuden päivän kuluttua Jeesus otti mukaansa Pietarin, Jaakobin -
ja Johanneksen ja vei heidät korkealle vuorelle yksinäisyyteen, -
pois toisten luota.
Siellä hänen ulkomuotonsa muuttui heidän nähtensä -
ja hänen vaatteensa alkoivat hohtaa niin kirkkaan valkoisina, -
ettei kukaan vaatteenvalkaisija maan päällä voi sellaista saada aikaan.
Sitten heille ilmestyi Elia ja hänen kanssaan Mooses, -
ja nämä keskustelivat Jeesuksen kanssa.
Pietari puuttui puheeseen ja sanoi Jeesukselle: -
"Rabbi, on hyvä, että me olemme täällä. Me teemme kolme majaa: -
sinulle ja Moosekselle ja Elialle."
Hän ei näet tiennyt mitä sanoa, sillä he olivat kovin peloissaan.
Samassa tuli pilvi, joka peitti heidät varjoonsa, ja pilvestä kuului ääni: -
"Tämä on minun rakas Poikani, kuulkaa häntä!"
Ja yhtäkkiä, kun he katsahtivat ympärilleen, -
he eivät enää nähneet siellä ketään muuta kuin Jeesuksen yksin.
Kun he laskeutuivat vuorenrinnettä, Jeesus varoitti heitä kertomasta -
näkemäänsä kenellekään ennen kuin Ihmisen Poika olisi noussut kuolleista.
He pitivät Jeesuksen sanat mielessään ja pohtivat keskenään, -
mitä kuolleista nouseminen saattoi merkitä.
Opetuslapset kysyivät Jeesukselta:
"Eivätkö lainopettajat sano, että Elian pitää tulla ensin?"
"Elia tuleekin ensin", hän vastasi, "ja panee kaiken taas kohdalleen.
Mutta miksi sitten on kirjoitettu, että Ihmisen Poika joutuu -
paljon kärsimään ja kokemaan halveksuntaa?
Kuulkaa, mitä sanon: Elia on jo tullut! Ihmiset vain tekivät hänelle -
mitä tahtoivat, niin kuin hänestä on kirjoitettu."
Palatessaan muiden luo Jeesus ja nämä kolme opetuslasta näkivät -
heidän ympärillään suuren ihmisjoukon ja myös lainopettajia, -
jotka väittelivät opetuslasten kanssa.
Jeesuksen nähdessään kaikki joutuivat hämmingin valtaan.
He riensivät hänen luokseen ja tervehtivät häntä.
Jeesus kysyi heiltä: "Mikä väittely täällä on?"
Eräs mies väkijoukosta vastasi hänelle: "Opettaja, minä toin -
poikani sinun luoksesi. Hänessä on mykkä henki.
Se ottaa hänet valtaansa missä vain. Se paiskaa hänet maahan, -
ja hän kuolaa ja kiristelee hampaitaan ja menee aivan jäykäksi.
Pyysin, että opetuslapsesi ajaisivat hengen pois, -
mutta ei heistä ollut siihen."
Silloin Jeesus sanoi heille: "Voi tätä epäuskoista sukupolvea!
Kuinka kauan minun on vielä oltava teidän keskuudessanne?
Kuinka kauan minun pitää kestää teitä? Tuokaa poika minun luokseni."
He toivat pojan Jeesuksen luo. Jeesuksen nähdessään henki heti -
kouristi poikaa, ja tämä kaatui, kieriskeli maassa ja kuolasi.
Jeesus kysyi pojan isältä: "Kuinka kauan hänellä on ollut tämä vaiva?"
"Pienestä pitäen", vastasi mies.
"Henki on monet kerrat kaatanut hänet, jopa tuleen ja veteen, -
jotta saisi hänet tapetuksi. Sääli meitä ja auta, jos sinä jotakin voit!"
"Jos voit?" vastasi Jeesus. "Kaikki on mahdollista sille, joka uskoo."
Silloin pojan isä heti huusi: "Minä uskon! Auta minua epäuskossani!"
Kun Jeesus näki, että väkeä tuli aina vain lisää, -
hän käski saastaista henkeä sanoen: "Mykkä ja kuuro henki, -
minä käsken sinua: lähde pojasta äläkä enää mene häneen!"
Henki huusi, kouristi poikaa rajusti ja lähti hänestä.
Poika jäi makaamaan elottoman näköisenä, ja monet sanoivatkin: -
"Nyt hän kuoli."
Mutta Jeesus tarttui häntä kädestä ja auttoi hänet jalkeille, ja hän nousi.
Kun Jeesus sitten oli mennyt sisään ja vain opetuslapset olivat paikalla, -
nämä kysyivät häneltä: "Miksi me emme kyenneet ajamaan -
sitä henkeä pojasta?"
Hän vastasi: "Tätä lajia ei saa lähtemään muulla kuin rukouksella."