Jeesus lähti sieltä ja tuli kotikaupunkiinsa, -
ja opetuslapset olivat hänen kanssaan.
Kun tuli sapatti, hän ryhtyi opettamaan synagogassa, -
ja häntä kuunnellessaan monet kyselivät hämmästyneinä: -
"Mistä hän on saanut tämän kaiken? Mikä on tämä viisaus, -
joka hänelle on annettu? Mitä ovat nuo voimateot, -
jotka tapahtuvat hänen kättensä kautta?
Eikö tämä ole se rakennusmies, Marian poika, Jaakobin, Joosefin, -
Juudaksen ja Simonin veli? Täällä hänen sisarensakin asuvat, -
meidän keskuudessamme." Näin he torjuivat hänet.
Jeesus sanoi heille: "Missään ei profeetta ole niin väheksytty kuin -
kotikaupungissaan, sukulaistensa parissa ja omassa kodissaan."
Niinpä hän ei voinut tehdä siellä yhtään voimatekoa; vain muutamia -
sairaita hän paransi panemalla kätensä heidän päälleen.
Ihmisten epäusko hämmästytti häntä.
Hän kulki sitten kylästä kylään ja opetti.
Jeesus kutsui kaksitoista opetuslastaan luokseen -
lähettääkseen heidät matkaan. Heidän tuli lähteä kaksittain, -
ja hän antoi heille vallan ajaa ihmisistä saastaisia henkiä.
Hän kielsi heitä ottamasta mukaan muuta kuin sauvan: -
ei leipää, ei laukkua eikä rahaa vyöhön.
Sandaalit he saivat ottaa, mutta eivät pukea ylleen kahta paitaa.
Ja hän sanoi heille: "Mihin taloon majoituttekin, -
jääkää asumaan sinne lähtöönne saakka.
Jos teitä jossakin paikassa ei oteta vastaan eikä kuunnella, lähtekää -
sieltä ja pudistakaa pöly jaloistanne. Tämä on oleva todiste heitä vastaan."
Niin opetuslapset lähtivät matkaan ja julistivat, että kaikkien tuli kääntyä.
He karkottivat monta pahaa henkeä sekä voitelivat öljyllä sairaita -
ja paransivat heidät.
Kuningas Herodeskin kuuli Jeesuksesta, -
sillä hänen nimensä tunnettiin jo laajalti. Ihmiset sanoivat: -
"Johannes Kastaja on herännyt kuolleista, -
siksi hänessä vaikuttavat nuo voimat."
Toiset sanoivat, että hän oli Elia, -
toiset, että hän oli profeetta, sellainen kuin profeetat olivat olleet.
Kun Herodes kuuli Jeesuksesta, hän sanoi: -
"Johannes, se mies, jonka minä mestautin, on herännyt kuolleista."
Herodes oli näet pidättänyt Johanneksen, pannut hänet -
kahleisiin ja teljennyt vankilaan. Tämän hän oli tehnyt veljensä -
Filippoksen vaimon Herodiaan tähden. Hän oli nainut Herodiaan, -
mutta Johannes oli sanonut hänelle: -
"Sinun ei ole lupa elää veljesi vaimon kanssa."
Herodias ei sietänyt Johannesta ja olisi halunnut tappaa hänet, -
mutta ei voinut, koska Herodes pelkäsi Johannesta.
Herodes tiesi hänet hurskaaksi ja pyhäksi mieheksi ja suojeli häntä.
Hän kuunteli Johannesta mielellään, vaikka tämän puheet usein -
jäivätkin vaivaamaan häntä.
Sopiva tilaisuus Herodiaalle tarjoutui, kun Herodes syntymäpäivänään -
järjesti pidot hoviherroilleen ja sotaväen päälliköille -
sekä Galilean johtomiehille.
Herodiaan tytär tuli silloin sisään ja tanssi, -
ja Herodes ja hänen pöytävieraansa olivat ihastuksissaan.
Kuningas sanoi tytölle: "Pyydä minulta mitä vain tahdot, -
niin minä annan sen sinulle."
Ja hän lupasi ja vannoi: "Mitä ikinä minulta pyydät, -
sen minä sinulle annan, vaikka puolet valtakuntaani."
Tyttö meni ulos ja kysyi äidiltään: "Mitä minä pyytäisin?"
Äiti vastasi: "Pyydä Johannes Kastajan päätä."
Tyttö kiiruhti heti takaisin kuninkaan luo ja sanoi: -
"Tahdon, että annat minulle nyt heti vadilla Johannes Kastajan pään."
Kuningas tuli pahoille mielin, mutta koska hän oli vieraittensa kuullen -
vannonut valan, hän ei voinut vastata kieltävästi.
Hän antoi heti pyövelille käskyn, että tämän oli tuotava Johanneksen pää.
Pyöveli meni vankilaan ja mestasi siellä Johanneksen.
Sitten hän toi pään vadilla ja antoi sen tytölle, ja tyttö antoi pään äidilleen.
Kun Johanneksen opetuslapset kuulivat tästä, -
he tulivat hakemaan ruumiin ja veivät sen hautaan.