Jeesus tuli Jerikoon ja kulki kaupungin halki.
Siellä asui mies, jonka nimi oli Sakkeus.
Hän oli publikaanien esimies ja hyvin rikas.
Hän halusi nähdä, mikä mies Jeesus oli, -
mutta ei pienikokoisena ylettynyt kurkistamaan väkijoukon takaa.
Niinpä hän juoksi jonkin matkaa edemmäs ja kiipesi -
metsäviikunapuuhun nähdäkseen Jeesuksen, joka oli tulossa sitä tietä.
Mutta tultuaan sille kohtaa Jeesus katsoi ylös ja sanoi: "Sakkeus, -
tule kiireesti alas. Tänään minun on määrä olla vieraana sinun kodissasi."
Sakkeus tuli kiireesti alas ja otti iloiten Jeesuksen vieraakseen.
Kun ihmiset näkivät tämän, he sanoivat paheksuen: -
"Syntisen miehen talon hän otti majapaikakseen."
Mutta Sakkeus sanoi Herralle kaikkien kuullen: "Herra, näin minä teen: -
puolet omaisuudestani annan köyhille, -
ja keneltä olen liikaa kiskonut, sille maksan nelinkertaisesti takaisin."
Sen kuultuaan Jeesus sanoi häneen viitaten: "Tänään on pelastus tullut -
tämän perheen osaksi. Onhan hänkin Abrahamin poika.
Juuri sitä, mikä on kadonnut, -
Ihmisen Poika on tullut etsimään ja pelastamaan."
Niille, jotka olivat tätä kuulemassa, Jeesus esitti vielä vertauksen, -
koska hän oli jo lähellä Jerusalemia ja monet luulivat -
Jumalan valtakunnan ilmestyvän aivan kohta.
Hän sanoi: "Ylhäinen mies lähti matkalle kaukaiseen maahan -
saadakseen siellä nimityksen kunin- kaaksi ja palatakseen sitten takaisin.
Hän kutsui luokseen kymmenen palvelijaansa, antoi heille kullekin -
kultarahan ja sanoi: 'Käyttäkää näitä parhaanne mukaan, -
kunnes minä palaan.' Hänen maanmiehensä kuitenkin -
vihasivat häntä ja lähettivät hänen peräänsä lähetystön sanomaan: -
'Me emme tahdo sitä miestä kuninkaaksemme.'
"Mies palasi maahansa kuninkaana. Tultuaan hän kutsutti -
palvelijat luokseen kuullakseen, kuinka tuottavasti -
kukin oli saamaansa rahaa käyttänyt. Ensimmäinen tuli hänen eteensä -
ja sanoi: 'Herra, antamasi kultaraha on tuottanut kymmenen lisää.'
Kuningas sanoi hänelle: 'Mainiota! Olet hyvä palvelija. Koska aivan -
vähässäkin olet ollut uskollinen, saat hallintaasi kymmenen kaupunkia.'
Toinen tuli ja sanoi: 'Herra, antamasi kultaraha on -
tuottanut viisi kultarahaa.' Hänelle kuningas sanoi: -
'Sinut minä panen hallitsemaan viittä kaupunkia.'
"Mutta kun seuraava palvelija tuli, tämä sanoi: 'Herra, tässä on -
antamasi kultaraha. Olen säilyttänyt sitä liinaan käärittynä.
Minä pelkäsin sinua, koska olet armoton mies. Sinä otat, -
mitä et ole talteen pannut, ja leikkaat, mitä et ole kylvänyt.'
Kuningas sanoi hänelle: 'Omien sanojesi mukaan minä -
sinut tuomitsen. Sinä kelvoton palvelija! Sinä siis tiesit, -
että minä olen armoton mies, että otan, mitä en ole talteen pannut, -
ja leikkaan, mitä en ole kylvänyt.
Mikset sitten vienyt minun rahaani pankkiin, -
niin että olisin palattuani voinut nostaa sen korkoineen?'
"Kuningas sanoi vieressään seisoville miehille: 'Ottakaa häneltä raha pois -
ja antakaa se sille, jolla on kymmenen kultarahaa.'
He sanoivat: 'Herra, hänellä on jo kymmenen kultarahaa.'
Mutta hän jatkoi: 'Jokaiselle, jolla on, annetaan, mutta jolla ei ole, -
siltä otetaan pois sekin, mitä hänellä on.
Mutta nuo viholliseni, jotka eivät tahtoneet minua kuninkaakseen --
tuokaa heidät tänne ja teloittakaa heidät minun edessäni.'"