Keisari Tiberiuksen viidentenätoista hallitusvuotena, -
siihen aikaan kun Pontius Pilatus oli Juudean maaherrana, -
kun neljännesruhtinaina hallitsivat Galileassa Herodes, -
Itureassa ja Trakonitiksen maassa hänen veljensä Filippos -
ja Abilenessa Lysanias -
ja kun ylipappeina olivat Hannas ja Kaifas, tuli Jumalan sana -
Johannekselle, Sakariaan pojalle, joka eli autiomaassa.
Niin hän lähti liikkeelle ja kulki kaikkialla Jordanin seudulla -
saarnaten ja kehottaen ihmisiä kääntymään ja ottamaan kasteen, -
jotta synnit annettaisiin heille anteeksi.
Tapahtui niin kuin on kirjoitettuna profeetta Jesajan kirjassa: -
- Ääni huutaa autiomaassa: "Raivatkaa Herralle tie, -
tasoittakaa hänelle polut!
Kaikki rotkot täytettäköön, kaikki vuoret ja kukkulat alennettakoon, -
tulkoot mutkat suoriksi, louhikot tasaisiksi teiksi!
Kaikki saavat nähdä Jumalan pelastustyön."
Kun ihmisiä tuli joukoittain kastettavaksi, Johannes sanoi heille:
"Te käärmeen sikiöt!
Kuka teille on sanonut, että te voitte välttää tulevan vihan?
Tehkää hedelmiä, joissa kääntymyksenne näkyy!
Älkää ruvetko ajattelemaan: 'Olemmehan me Abrahamin lapsia.'
Minä sanon teille: Jumala pystyy herättämään Abrahamille lapsia -
vaikka näistä kivistä. Nyt on jo kirves pantu puun juurelle.
Jokainen puu, joka ei tee hyvää hedelmää, -
kaadetaan ja heitetään tuleen."
Ihmiset kysyivät häneltä: "Mitä meidän sitten tulee tehdä?"
Hän vastasi heille: "Jolla on kaksi paitaa, antakoon toisen sille, -
jolla ei ole yhtään. Jolla on ruokaa, tehköön samoin."
Myös publikaaneja tuli kastettavaksi, ja he kysyivät Johannekselta: -
"Opettaja, mitä meidän tulee tehdä?"
Hän sanoi heille: "Älkää vaatiko enempää kuin on säädetty."
Sotilaatkin kysyivät häneltä: "Entä me, mitä meidän tulee tehdä?"
Hän sanoi heille: "Älkää ryöstäkö älkääkä kiristäkö keneltäkään, -
vaan tyytykää palkkaanne."
Kansa oli odotuksen vallassa.
Kaikki pohdiskelivat, oliko Johannes ehkä Messias.
He saivat Johannekselta vastauksen:
"Minä kastan teidät vedellä, mutta on tuleva minua väkevämpi.
Minä en kelpaa edes avaamaan hänen kenkiensä nauhoja.
Hän kastaa teidät Pyhällä Hengellä ja tulella.
Hänellä on kädessään viskain, -
ja sillä hän puhdistaa puimatantereensa viljan.
Jyvät hän kokoaa aittaansa, mutta ruumenet hän polttaa tulessa, -
joka ei koskaan sammu."
Monilla muillakin tavoin Johannes vetosi ihmisiin -
julistaessaan heille evankeliumia.
Mutta kun hän nuhteli neljännesruhtinas Herodesta -
tämän veljen vaimon Herodiaan tähden ja -
moitti häntä myös muista pahoista teoista, -
Herodes teki vielä senkin, että telkesi Johanneksen vankilaan.