Vaikka Jeesus oli tehnyt monia tunnustekoja ihmisten nähden, -
nämä eivät uskoneet häneen.
Näin kävi toteen profeetta Jesajan sana:
-- Herra, kuka uskoi meidän sanomamme?
Kenelle ilmaistiin Herran käsivarren voima?
He eivät voineet uskoa, sanoohan Jesaja toisessa kohden: -
-- Hän on sokaissut heidän silmänsä ja paaduttanut heidän sydämensä, -
jotta he eivät silmillään näkisi eivätkä sydämellään ymmärtäisi, -
jotta he eivät kääntyisi enkä minä parantaisi heitä.
Näin Jesaja sanoi, koska oli nähnyt Kristuksen kirkkauden; -
juuri Kristusta hän sanoillaan tarkoitti.
Kaikesta huolimatta monet hallitus- miehistäkin uskoivat Jeesukseen.
Fariseusten pelossa he eivät kuitenkaan tunnustaneet sitä, -
jottei heitä erotettaisi synagogasta.
Ihmisten antama kunnia oli heille rakkaampi kuin Jumalan antama.
Jeesus huusi kovalla äänellä: -
"Joka uskoo minuun, ei usko minuun, vaan lähettäjääni.
Joka näkee minut, näkee lähettäjäni.
Minä olen valo ja olen tullut maailmaan siksi, -
ettei yksikään, joka minuun uskoo, jäisi pimeyteen.
Jos joku ei noudata minun sanojani, vaikka on ne kuullut, -
en minä häntä tuomitse.
En ole tullut tuomitsemaan maailmaa, vaan pelastamaan sen.
Jos joku torjuu minut eikä ota sanojani vastaan, hänellä on kyllä tuomarinsa:
se sana, jonka olen puhunut, tuomitsee hänet viimeisenä päivänä.
En minä ole puhunut omissa nimissäni.
Isä, joka on minut lähettänyt, -
on määrännyt, mitä minun tulee puhua ja julistaa, -
ja minä tiedän, että hänen käskynsä antaa ikuisen elämän.
Kun puhun, puhun siis niin kuin Isä on minun käskenyt puhua."