FÄRDKOST FÖR FÖRÄLDRAR
Varmt välkommen till programmet Färdkost för föräldrar.
I de två senaste programmen har vi talat om -
den brytningstid rörande värden vi lever i och vad det -
innebär för barnets andliga fostran.
Nu ska vi ta upp en annan stor samhällelig vändpunkt -
som skett de senaste åren.
Teknologin har gjort att vi stigit in i en ny tidsålder.
Man talar om den digitala tidsåldern och vi ska nu tala med -
familjeterapeut Elli Meklin om vad det -
betyder ur ett föräldraperspektiv sett.
Elli Meklin, du har fördjupat dig i ämnet och -
bland annat skrivit en artikel i en bok som Aikamedia gett ut 2018.
Det här är något som förorsakar en hel del rädsla hos föräldrarna -
men jag börjar med att fråga ur en positiv synvinkel -
vilka möjligheter den digitala tidsåldern ger barn och familjer.
- Det är alltid bra att till en början se på möjligheterna.
Det är en sak vi hur som helst står inför.
Vi kan inte vrida tiden tillbaka utan vi lever i en tid -
då detta är oerhört omfattande.
Få saker i livet berör så djupt alla familjer -
som den digitala tidsåldern.
Man talar också om digitala infödingar, alltså de som inte sett -
tiden före internet utan är födda under denna tidsepok.
Det skapas många möjligheter då vi via knapparna kan nå -
hela världen och dessutom är det en kunskapsbas.
Barn och ungdomar söker information på internet i skolan.
Det är lätt. Du slipper gå till biblioteket -
där informationen föråldras.
På internet hittar du färsk information -
och det är lätt att få kontakt.
Barn har också börjat göra egna videor, -
de kan editera och de ringer videosamtal till mormor.
Familjen och släkten har WhatsApp grupper -
som gör det lättare att hålla kontakt.
Tänker vi på föräldraskapet så visst är det fint och tryggt -
att familjemedlemmarna får tag på varandra.
Det är också ofta orsaken till att skoleleven får en mobiltelefon.
Att barnet kan ringa föräldrarna och tvärtom känns tryggt -
så det finns många goda sidor.
Det är därför man utvecklat dem.
Man vill få fram det som är bra med apparaterna.
- Det här är bra att tänka på nu när vi ska behandla ämnet.
Vi ser det också som en möjlighet och får även bekanta oss med -
de möjligheter som utvecklingen fört med sig.
Men om vi då ser på hoten eller nackdelarna.
Har det kommit fram något nu eller några hot inför framtiden?
- Vi står plötsligt inför ett stort fenomen.
Problemet är att det inte forskats så mycket i detta.
Man vet inte vad det föranleder och det är så vidsträckt.
Såväl barn som föräldrar använder mobiltelefonen väldigt mycket.
Vi har på senare tid fått resultat från forskningen men inte mycket.
Å andra sidan finns det mycket forskning om barnets goda tillväxt.
I Finland har man forskat väldigt mycket om detta.
Vi kan studera hoten också ur den synvinkeln.
- Vad anser du att det finns för hot mot barnets sunda utveckling?
- Ser vi först på de riktigt små och anknytningsperioderna vi talat om -
så talar man naturligtvis om förälderns användning av telefonen.
Hur mycket stör den anknytningen mellan barn och föräldrar?
På senare tid har det kommit artiklar som berättar -
att mamman inte ser barnet i ögonen då hon ammar -
vilket barnet absolut skulle behöva.
I stället sitter hon i egna tankar med telefonen -
där hon umgås med kompisar, tittar på artiklar eller spelar.
Det är alltså förälderns telefon man talar om då det gäller de små.
Man frågar sig huruvida det stör uppkomsten av en stark anknytning.
Den trygga anknytningen är då hotad -
eftersom den beror på mammans sensitivitet.
Är mamman känslig för barnets signaler och behov -
blir de känslomässiga banden starkare.
Hotar då förälderns täta användning av telefonen anknytningen?
Det här är en sak man dryftar och söker svar på.
Pratar vi å andra sidan om barnen så handlar det om att -
de använder mobiltelefonen flera timmar om dagen.
Man kanske tar fram den 50 gånger om dagen.
Frågan är hur mycket det styr barnets tankar och tidsanvändning?
Börjar det påverka förhållandet till kompisarna eller föräldrarna?
Om alla hemma sitter med sin mobiltelefon, tablett eller iPad -
så hur går det med umgänget?
Sedan har vi naturligtvis alla hot internet för med sig.
Det är viktigt med trygghetsfostran och olika trygghetsinställningar.
Ibland är en förälder noggrann med trygghetsinställningarna -
och vad barnet ser på medan en annan förälder inte är det -
och där kan de... -Via kompisen.
- Precis. Via kompisen tittar man på vuxenunderhållning och pornografi.
Och... - Påverkas den fysiska utvecklingen?
- Javisst, det har man sett så länge vi haft datorer.
Mobiltelefonen gör att det ökar ytterligare.
Man talar om att barnen motionerar mindre -
och att sjukdomar i rörelseorganen ökat bland barnen.
En sak som är bra att minnas som jag själv tänkt på är att -
vi redan har mycket ensamhet bland barnen i Finland.
De känner sig ensamma och har en hel del psykiska problem.
Redan nu är de tvungna att klara av föräldrarnas skilsmässa.
Detta går 30 000 barn om året igenom.
Ändå skulle den digitala tidsåldern kräva att föräldern är närvarande -
och vet vad barnet gör på mobiltelefonen -
och att de använder lagom mycket tid till det.
Föräldern kallas närmare men vi lever i en tid som -
ibland fört föräldern långt bort från sitt barn.
Detta skapar en spänning vi behöver stanna upp inför.
Barnen ensamma med internet och mobiltelefonen -
är ingen bra kombination. Det kan man säga.
- Ja. Du sa någonting om pornografi.
Är det verkligen redan ett problem även för barnen?
- Ja, det finns forskningar som visar att -
barnen stöter på pornografi första gången i medeltal i 12-årsålden.
Oftast via mobiltelefonen. Men åldern har nog sjunkit sedan dess.
Man talar om 9-10-åringar som stöter på vuxenunderhållning.
Kanske ännu tidigare, men väldigt tidigt möter barnen -
något så svårt och skadligt som pornografi.
- Vad tänker barnen det är som händer då de får se sådant?
- Ja det är vuxenunderhållning och -
först och främst är det inte alls gjort för barn.
Men barnen känner i allmänhet ångest, rädsla.
De får med sig bilder, börjar se bilder som -
stannar väldigt länge kvar i minnet eftersom -
de förknippas med negativa ångestupplevelser.
Det sägs att man på Mannerheims barnskyddsförbund -
lagt märke till att barn som ringer till -
deras kristelefon för barn och ungdom -
för det mesta har frågor som rör sexualitet.
Till och med nioåringar frågar om detta därför att de -
ställs inför pornografi och vuxenunderhållning.
Det skadar barnets normala utveckling, -
ger upphov till rädslor och ångest -
och ger såväl fel upplevelse som fel bild av sexualiteten.
Barnet är ändå en sexuell varelse och tycker samtidigt det är -
intressant eftersom det väcker sexuella känslor.
Oberoende om barnen ensamma ser mycket eller lite sådant -
så tar barnets sunda utveckling skada.
Det är ett verkligt hot man som förälder bör vara medveten om.
Och man aktiverar trygghetsinställningen och pratar.
- I ditt jobb träffar du dem som redan som barn utsatts för -
pornografi på nätet och hur det påverkar sexualiteten?
- Ja, absolut. Och det vill jag säga att det kommer klienter -
som berättar att de fastnat för pornografi som tioåringar.
De är då i 30―40 årsåldern och har lidit så länge av beroendet.
Tänk vad det orsakat i förhållande till -
det motsatta könet, till umgänget, samspelet, -
sexualiteten i äktenskapet, förmågan.
Det är en stor repertoar av saker som händer när beroendet är starkt.
Så man kan säga som så att -
ser du på pornografi och blir beroende av det -
kan det förstöra ett normalt sexuellt liv ganska grundligt -
och tillföra en nyans du inte ens själv vill ha.
Att se på pornografi och bli beroende av det -
kan grundligt förstöra ett normalt sexuellt liv.
Det här kunde utgöra ett eget tema men -
vi ska ta upp sexualiteten i ett annat program.
Kanske ser vi här att barnen -
så att säga "blir vuxna" fortare än förr.
När vi ser barnen, den lille tvååringen som är så händig -
med iPaden så kanske vi beundrar det lilla barnet: -
"Tänk vad skickliga och globala ungdomarna är."
Är det verkligen så att barnen växer upp fortare än förr?
- Ja, som du sa så är barnen före tvåårsåldern -
väl förtrogna med iPaden eller mobiltelefonen.
Redan före ett de fyller ett år intresserar bilden som rör sig -
och teknologin bakom den.
Men på din andra fråga måste jag svara att -
barnet inte alls växer upp snabbare.
De möter svårare saker vid yngre ålder än förr.
Det är här den vuxne behövs för att förklara och ta hand om barnet.
Men hjärnans utveckling hos barnen sker fortfarande -
främst i växelverkan med föräldern.
Hjärnan utvecklas inte vad som än händer utan -
det är just i växelverkan mellan barn och förälder det sker.
Så utvecklas också jagbilden och självkänslan.
Beror utvecklingen av någon orsak på den digitala apparaten -
är risken mycket stor att de psykiska problemen ökar.
Redan nu talas det om tonåringar och ungdomar som är deprimerade -
för att de jämför sig med andra på sociala medier.
Självbilden utvecklas genom detta -
i stället för i växelverkan med hemmet och kompisarna.
Vi har väl alla sett grupper av ungdomar som sitter tysta -
och stirrar på mobilen i stället för att umgås -
och så styrka varandra och sig själva.
Det är märkliga och omfattande saker som säkert -
får många att tänka: "Hur ska det gå? Vad blir det av mänskligheten?
Vad är det som händer?" Allt det här är ju så nytt.
- Vilka färdigheter är det som betonas nu?
Alltså vad behöver barnet bli bra på?
Vad kunde föräldern uppmuntra barnet att lära sig?
- Ja, det är där den vuxne behövs, nämligen -
till att börja greppa det digitala och lära barnen.
Ser vi det ur ett positivt perspektiv så kan vi också säga: -
"Wow! Vi ska lära oss handskas med detta tillsammans med barnen.
Vi klarar det. Barnen kan använda telefonen, dra gränser.
De har trygghetsinställning och en viss attitydfostran -
då det gäller det digitala." Man kan ha en positiv attityd.
Kanske man kan säga att jag inte ser det digitala som ett hot -
om det finns ett gott föräldraskap och man behärskar det.
Om det inte växer okontrollerat och ingen vet vad som händer.
Nej, vi bekantar oss med det, lär oss hantera det och förstår -
vikten av att barnen lär sig växa i den gränslösa friheten.
Det är det svåra. Små barn saknar ju ännu självkontroll.
Säger vi: ”Se så mycket du vill! Gå vart du vill!" -
så behärskar de det inte utan en vuxen vid sin sida -
som handleder och sätter gränser.
De övar sig att behärska impulser och känslor och -
måste inte genast göra det de får lust till.
Det krävs en hel del träning med föräldern innan man behärskar det -
innan barnen blir skickliga på att använda digitala apparater.
Om vi ser det som en positiv utmaning och inte -
moraliserar: "Förfärligt! Hur ska det gå!"
Det för inget gott med sig. - Förbjuder och isolerar.
Ja, så blir det ännu intressantare.
I stället lär vi barnen, diskuterar, ser till att de får -
trygghetsfostran och attitydfostran -
och i praktiken lär sig behärska mobiltelefonen hemma.
Jag har pratat med familjer med små barn -
som har lärt sig handskas med det och de har gett bra tips.
En mamma med fyra barn i olika åldrar, varav de äldsta -
i tidiga tonåren, berättade att de har en parkering för mobilen.
Både vuxna och barn sätter mobilen på sin parkeringsplats -
och hemmet blir då ett ställe där man gör andra saker.
Vi använder den ibland om vi behöver den.
Det fortsätter inte när jag kommer hem -
annars är det ingen ände varken på tåget, i skolan eller hemma.
Mobiltelefonen sitter som fastlimmad i handen.
Vi skapar rutiner medan barnen är möjligast små.
Vi skapar rutiner för användningen av mobiltelefonen.
När sätter vi bort den på kvällen?
Har vi en parkering för mobiltelefonen? Det är toppen.
En familj berättade att när de åker till mormor eller någonstans -
så har de en parkeringsplats i bilen.
De använder alltså tiden i bilen till att prata.
De talar om hur de har det alla, hur det gått och olika saker -
och umgås så att förälderns påverkan kommer med och -
berikar och vidgar barnets tankevärld.
Den kan krympa och bli jätteliten om -
den är beroende enbart av internet.
- I synnerhet på sociala medier där kompisarna betyder allt.
- Och föräldern strävar till att vidga och berika tankevärlden -
så barnen får allt de behöver för att skapa sin värdegrund och -
veta vad de ska tänka om det ena och det andra.
Till detta kan man använda stunden i bilen.
Eller en del familjer spelar något spel: -
"Hur många röda bilar kommer emot" -
eller något annat roligt spel i baksätet.
Men stunden i bilen blir en stund då man umgås.
Vi gör bra saker som värnar om gemenskapen -
och därför gör vi regler som varken är dåliga eller begränsande -
utan ger utrymme för det som är gott och viktigt, -
för kärleken och för ömsesidig uppmuntran.
Den digitala tidsåldern blir inte full av befallningar och förbud.
Det är bra att fundera på hur vi gör det i praktiken.
Naturligtvis även allt det man redan nu talar om att vi kan göra -
som att lägga bort telefonen i tid så att -
nattsömnen inte blir störd av att man tittar på den.
Det händer ganska ofta bland tonåringarna.
Nattsömnen blir kort och man är trött i skolan.
Mobiltelefonen stjäl tiden.
Goda rutiner vid så tidig ålder som möjligt -
så vi kan leva med det och njuta av det.
Då krymper inte livet och barnens utveckling till mobilens storlek.
Då vi begränsar användningen av mobiltelefonen -
bevarar vi gemenskapen och röjer rum för kärleken.
- Det är säkert en bra princip som gäller överallt.
Hur förhåller jag mig till det? Finns det rum för annat, -
andra relationer, andra hobbyer? - Just det.
Har barnet något annat som motiverar, -
vänner, hobbyer, intressen?
Barnen älskar fortfarande allt vad hobbyvärlden erbjuder.
Och de älskar att åka på utfärd med sina föräldrar.
De åker och fiskar eller något.
Olika motionsformer, spel och lekar om vi hjälper dem på traven.
Får barnet bestämma själv så är rutan alltför fängslande.
Men visar föräldrarna vänligt på bra, motiverande saker och vänner -
så får vi en bra balans -
och det vi kan kalla för "liv" -
så att livet inte krymper ner till den digitala nivån.
Vad tror du om någon har sett det här programmet och -
märkt att barnet verkligen blivit beroende av mobiltelefonen -
eller till och med hittat pornografin där -
och utvecklingen börjat gå åt fel håll.
Vad kan jag då som förälder göra?
Gäller det pornografi pratar man först med barnet.
Och det måste man börja prata om i tid, i lågstadieåldern.
Man säger till barnen att om de stött på pornografi, -
kanske oavsiktligt hamnat i en situation där de sett pornografi, -
så ska de tala om det för föräldrarna.
Då pratar man om det och om känslor pornografin orsakat.
Då är det viktigt att inte moralisera.
Vad som än händer måste man kunna -
berätta för föräldrarna och prata om det.
Men om något sådant hänt får man prata och ta upp det gång på gång.
Det handlar nu om traumatisering som orsakats -
av skrämmande saker på internet.
Forskningen visar att många finska barn traumatiserats av bilderna.
Vid ett mer massivt beroende kan det behövas yrkeskunnig hjälp -
liksom om man sett för många skrämmande bilder och -
förvrängd vuxenunderhållning som har med sexualiteten att göra.
Men viktigast är föräldrarnas närvaro, -
att man pratar och ger trygghet.
Det är viktigt att tala ut om saken och ge det tid.
Jag vill berätta om en bild jag kommer att tänka på.
Det var en tecknad serie där pappan kommer in och säger till -
sin kanske tolv år gamla son: "Ähum... vi måste prata lite -
om sexualitet och pornografi och sådant."
Pojken tittar upp från datorskärmen och frågar: "Vad vill du veta?"
- Javisst! Vem av dem är experten?
Barnet har redan sett så mycket.
Men förhållandet, tryggheten och samvaron är grunden.
Förhållandet är så gott att man inte behöver -
gömma något utan kan fråga föräldrarna.
Ett barn som vågar fråga föräldrar och -
andra vuxna vågar också ifrågasätta.
De blir skickliga på att säga "nej" och lär sig -
tänka efter om de vill se saker en kompis ber dem titta på.
De kan handla rätt i den situationen.
Vi kan lära barnen att det ofta finns -
en skylt på allmänna platser där det står "exit."
Den kan de använda om de ser att gänget -
ser på pornografi. Det hörs om de leker tafatt eller ser på pornografi.
En del har telefoner utan begränsningar.
Har vi då pratat med barnen förstår de att de inte måste gå med.
De inser att nu kom "exit"-skylten: -
"Måste gå, kompisen väntar, mamma väntar..."
Sedan går man snabbt därifrån och berättar för föräldrarna -
som inte klandrar utan ger trygghet.
Man pratar om saken och får all hjälp som behövs.
- Jag vill återgå till det vi talade om nämligen självreglering.
Hur man klarar situationen har säkert med det att göra?
- Ja, jag sade att barnen uppfostras i dag till frihet.
Vi kan inte längre ha endast befallningar och förbud.
Självkontrollen utvecklas genom att man först övar med föräldern.
Först sätter föräldern gränser. Ju mindre barn desto fler gränser.
Sedan gör man det tillsammans.
Man diskuterar varför och vad det leder till.
Barnen tar det till sig, lär sig sätta egna gränser.
Det behövs ingen kontroll utifrån längre -
och borde inte heller behövas som vuxen -
då de styrs av självkontrollen.
De lär sig också att det kommer impulser. Alla får impulser: -
"Gör så här!" Vad gör jag åt sexuella- och känsloimpulser?
När jag tränar på detta så behöver jag inte -
bli beroende av till exempel pornografi på nätet.
- Tack Elli! Det var mycket viktiga ämnen igen -
och nästa gång fortsätter vi.
Du kan hjälpa oss översätta programserien genom att -
i Finland ringa 0600-10070 (10,01 EUR + lna)
Lyssna till hela meddelandet så blir donationen gjord.
I Sverige: Swisha 123 677 9300
Hjärtligt tack för din gåva!
Översättning: Himlen TV7