Kära mamma. Jag tycker att en bra förälder är en sådan -
som tillbringar tid med sitt barn.
Någon man kan skratta och gråta med.
En bra förälder ger sitt barn friheter, -
men också kan sätta gränser.
Mamma, du är en sådan förälder.
Du är en bra mamma. Jag älskar dig.
Tack för att du tagit hand om mig varje dag.
Det är också härligt att prata med dig om vad som helst.
Till exempel om pojkar.
FÄRDKOST FÖR FÖRÄLDRAR
Varje förälder älskar sitt barn och vill -
utrusta det så väl som möjligt för livet.
Alla vet ändå inte hur betydelsefull saken är.
I denna serie vill vi ge vägkost inför det ärofyllda föräldraskapet.
Vi vill inte fokusera på tips och tricks -
utan framför allt på relationen mellan förälder och barn.
Föräldraskapet, liksom livet överlag, -
är i första hand en fråga om relationer.
Sakkunnig är familjeterapeut Elli Meklin.
Själv heter jag Elina Rautio. Välkommen med.
Vi inleder nu det första avsnittet i programserien.
Tanken är att lägga en grund för kommande avsnitt.
Vi vill fundera på varför det lönar sig att tala om föräldraskap -
och att göra detta program. Vilken är föräldraskapets kärna?
Du är bästa möjliga expert på grund av -
att du jobbat med familjer och barn i hela ditt yrkesverksamma liv.
Du har också en egen familj.
Skulle du vilja berätta lite om dig själv?
Jag börjar med det viktigaste, alltså den egna familjen.
Jag är gift, och vi har tre vuxna barn.
De är också alla gifta. Den yngsta har fyllt 30.
Vi har alltså tre egna barn.
Jag har också barnbarn. Vi har tre underbara prinsessor -
som fötts under de senaste tre åren.
Tillökning i familjen. Den växer då nya generationer läggs till.
Men, såsom du nämnde, -
har familjen, uppfostran, välmående och relationer -
alltid intresserat mig.
Jag har klasslärarutbildning som grund, har jobbat med det i tio år.
Som en följd av olika händelser började jag jobba i församlingen.
Där jobbade jag med unga och familjer i tio år.
I det sammanhanget började jag också studera till familjeterapeut.
Jag blev utexaminerad för några år sedan.
Jag började jobba som familjeterapeut som företagare -
på heltid, och har jobbat med det i snart tre år.
Alltså enbart terapiarbete. Jag har även undervisat -
och så skriver jag och gör annat på sidan om.
Du har även en blogg: "Mielen maastoissa" (I sinnets landskap).
Jag har varit inne och läst den en aning.
Jag hittade bl.a. en intressant mening i något du skrivit.
"Det politiskt, ekonomiskt och socialt sett viktigaste -
med tanke på hela Finland är nästa generation, barnen."
Det är ett starkt påstående.
Vill du berätta lite vad som ligger till grund för det?
Då vi funderar på vilka som kommer att verka i samhället i framtiden -
såväl som beslutsfattare som i tjänster och som föräldrar -
så är det ju dagens barn som nu lever sin barndom.
Ibland känns det som att vi glömmer bort -
att vårt viktigaste kapital är den kommande generationen.
Även om det yttre ser fint ut och vi har fina politiska beslut -
och en väl genomtänkt ekonomi, men vi inte tänkt på -
hur barnen mår i familjerna och hur föräldrarna orkar -
så kan det gå så att vi inte har några framtida aktörer.
Eller så mår de så dåligt att de inte kan ta över arbetet -
att ta hand om landet och finnas på de platser -
där de ska finnas om några årtionden.
Det viktigaste för Finland politiskt, ekonomiskt och socialt -
är nästa generation - barnen.
- Du talade om att barnen kan må dåligt -
och att det då kan gå illa. Hur mår dagens barn?
Vi har många välmående barn.
Välmående familjer. Det har det forskats i.
Det ser ut som att läget polariserats.
En del familjer mår allt bättre. Man har god utbildning och utkomst.
En del av familjerna mår sämre än förut. En del av barnen gör det.
Statistik jag kan minnas på rak arm -
gäller dem som är unga vuxna nu.
De som gått igenom barndomen.
Statistiken visar på att -
sju-åtta personer om dagen går i pension pga mentala problem.
Det är ett exempel. Annan färsk statistik visar -
att ca 20 % av männen i åldern 20-25 -
vare sig jobbar eller studerar just nu.
- Ganska extremt. - Ja, men visst är det också så -
att många får grepp om livet och hittar jobb.
Men så ser det ut. Ca 30 000 barn upplever skilsmässa varje år.
Under 2000-talet har omhänder- tagandet av barn dubblerats.
Man kan se att barn och familjer till en viss del mår dåligt.
Lärare och pedagoger på förskolor och skolor talar om -
att barnen är rastlösa och har emotionella problem.
De är ångestfyllda och klarar inte av skolarbetet.
Även från vardagen får vi alltså detta budskap.
- Vad kunde vara orsaken, -
då symtomen en gång syns så väl, -
till att det inte talas mer om uppfostran och föräldraskap?
Varför är det inte en brännande fråga då politiska beslut tas -
eller ens i media?
Det är intressant. Jag följer med diskussioner och nyheter -
om Finlands framtid. Frågan är inte mycket på tapeten.
En orsak är säkert den -
att många redan är föräldrar. Man känner sig lätt skyldig.
Man undrar om man lyckats, eller om man borde handlat annorlunda.
Tiden då barnen var små är kanske över.
Att tala om föräldraskap och uppfostran väcker starka känslor.
Det är säkert en av orsakerna.
En annan är att det kan vara smärtsamt.
Relationerna har kanske inte varit lyckade.
Man kan som förälder uppleva att man är utan hjälp och verktyg.
Som du sade vill alla vara en bra förälder, det är inte fråga om det.
Det finns andra orsaker till att föräldraskapet inte räcker till.
Vi ska ändå angripa detta, trots att någon kan känna skuld.
Vi ska nu prata om föräldraskap.
Vi ska se på olika aspekter hos föräldraskap i de olika avsnitten.
Om du var tvungen att sammanfatta -
vad kärnan i ett gott föräldraskap är, vad skulle du säga då?
Kärnan hos föräldraskapet är relationerna, som du redan nämnde.
Hur mår man i de relationerna?
Föräldern har ansvar för barnets hela välmående, särskilt i början.
Då blir det aktuellt med förälderns eget välmående.
Hur orkar man ta hand om nästa generation, de egna barnen?
Relationerna är så viktiga. Människans välmående vilar på dem.
En människa både går sönder och botas via relationer.
De ligger i centrum.
- De första relationerna är till föräldrarna.
De lägger grunden i barnets liv. - Ja.
Föräldraskapets kärna är relationerna och hur man mår i dem.
- Vi gör ett kristet program om uppfostran.
Du har jobbat som familjepastor. Om vi talar om kristen uppfostran -
så skiljer den sig i fråga om föräldraskap?
Hur ser du på vad kristen uppfostran är?
En kristen uppfostran är en god grunduppfostran.
Utan en god grunduppfostran, utan relationer -
utan att man tar hand om barnet väl -
och att vardagen fungerar, att man har rutiner -
och närvaro, samtalar och ger uppmärksamhet -
och att där finns känslor, så är det inte god kristen uppfostran.
Man kan inte skilja dem åt, och tänka att det inte gör något -
vad som i övrigt händer, bara vi ber, läser Bibeln och går i kyrkan.
Jag ser det som det bästa alternativet -
att de båda får leva sida vid sida.
Jag är främmande för ett dualistiskt synsätt -
där vi har ett andligt och ett världsligt liv, där de är olika saker.
Vi har ett helgjutet liv som vi kan leva för Gud.
Jag tänker så att en människa som lever fullt ut -
ärar Gud på bästa möjliga sätt.
De olika elementen är en del av detta.
De är inte främmande för Gud. Han skapade allt.
Han skapade familjen. Mannen, kvinnan, så kom barnen.
Det är Hans modell, Hans idé -
att exempelvis barnets psykiska födelse -
sker efter den biologiska födelsen, uttryckligen genom relationer.
Det är Guds plan. Han önskar och vill stöda -
även grunduppfostran som leder till välmående och balans.
Då jag lyssnar på dig, tolkar jag rätt dig rätt då jag tror du anser -
att uppfostran sker i familjen?
Inte så att den ges över till förskolor och skolor?
Föräldrarna är de främsta upp- fostrarna och anknytningspersonerna.
De övriga uppfostrarna har en egen roll.
Den rollen är också viktig.
Att barnens tid på förskola och skola är bra är viktigt.
Men föräldern är i en nyckelposition -
med tanke på barnets uppväxt och inre välmående och utveckling.
Säkert även med tanke på kristen uppfostran?
- Ja, utan tvivel.
- Du har lyft fram några nyckelteman kring föräldraskapet.
I vinjetten såg vi en idealbild av -
relationen mellan mor och dotter.
Vi talade om skuldkänslor.
Jag kan tänka mig att någon tittare -
går till sig själv och upplever att man inte -
är en god förälder, att man inte kan skapa goda relationer.
Man funderar på detta med skuld.
Vad vill du säga till en sådan tittare?
- Vi skapar lätt en idyll av det enda rätta sättet att uppfostra.
Jag anser att livet i familjen kan se ut på ett unikt sätt.
Människorna är olika, vardagen ser olika ut.
Mycket har inte så stor betydelse. Det kan se ut på olika sätt.
Själv tar jag avstånd från ett s.k. perfekt föräldraskap.
Jag ser det som ett hot om man kämpar för mycket för det.
Det är inte bra för barnet. Det vi söker är något tillräckligt bra.
Föräldern rusar inte genast iväg för att fylla barnets alla behov.
Man ger barnet en chans att anstränga sig lite.
- Är det här det sk curling-föräldraskapet där man -
jämnar ut barnets väg för mycket? - Det perfekta föräldraskapet -
är precis sådant. Om barnet självt tvingas anstränga sig lite -
så lär det sig nya saker.
Föräldrarna får också slappna av i sitt föräldraskap.
Via det får man glädje och flexibilitet.
Även om vardagsrutinerna ska tas om hand på rätt plats och tid -
så kan relationen vara avslappnad, god, flexibel.
Den ska inte vara för kontrollerande -
något som myten om det perfekta föräldraskapet för med sig.
En förälder kan vara mer bohem eller mer organiserad till sin natur.
Uppfostran kan ändå vara god. Det påverkar inte -
om man skyddar relationen och hela tiden uppmärksammar -
relationen mellan föräldrarna och hur barnet mår.
Det är kärnan. Kring den kan finnas mycket olika familjer.
Olika liv.
- Du talade om strävan efter -
att vara den perfekta föräldern. Kan man älska barnet för mycket?
Eller egentligen beundra det för mycket. Förut sade man -
att man inte ska ge beröm så att man inte blir högmodig.
- I finska ordspråk syns vår historia.
Den är rätt kärv då det gäller relationer.
Man tänkte sig att man inte ska berömma barnet för mycket.
Man behöver kanske inte alltid påpeka hur fint tex barnet dricker.
I stället ge beröm då det finns orsak.
Men inte alltid utgående från vad barnet gjort -
utan den person det är. Älska kan man inte för mycket.
Det är min åsikt. Men barnet behöver också få uppleva -
att i lugn och ro lära sig hur man tar sig igenom besvikelser.
En balans mellan välmående och besvikelser -
är vad det goda livet är.
Barnet blir besviket, gråter, får inte allt det vill ha.
För det är inte det viktiga.
Barnet lär sig leva. Livet är inte sådant -
att allt kommer till oss på guldbricka.
Men man kan inte för mycket älska, bry sig, -
säga att barnet är ljuvligt och älskat.
Att vara intresserad, nyfiken.
En kund sade till mig igår -
då kunden hörde om detta program och blev ivrig, -
såsom alla mina kunder blir då det hör om det...
Kunden kommer från en sådan bakgrund -
där man inte samtalat i familjen.
Kundens åsikter har inte betytt något, de har tystats ned.
Föräldrarna har bestämt och vetat allt.
Jag sade att förälderns uppgift är att locka barnet in i livet.
Vem födde jag? Vem är du?
Endast genom att man lyssnar på och värdesätter barnets tankar -
och känslor, tar barnet form. Vem växer det upp till?
Min kund bad mig säga detta i programmet.
Det här är något mycket viktigt där i bakgrunden.
Man kan inte älska för mycket. Inte vara för mycket intresserad -
av vem man fött. Tillbringa både bra och dåliga stunder med barnet.
Det kan inte bli för mycket. - Det är intressant att du -
i ditt jobb får se resultatet av uppfostringsarbetet.
Ofta är det säkert frågan om mindre lyckade berättelser.
- Ja, de kommer fram.
En väldigt stor del av problemen beror på -
att vissa sår stannat kvar i sinnet och hjärtat.
Det egna inre livet har tagit skada i barndomens relationer.
Vi besöker barndomen väldigt ofta -
även om vi alltid bygger livet vidare.
Vi får inte bli offer, stanna där vi är.
Även med en tuff barndom kan man få ett gott liv.
Men trots det spelar barndomen en viktig roll.
En förälders uppgift är att locka barnet in i livet.
- Du talade om att komma igenom besvikelser.
Föräldrarna borde låta barnen få uppleva besvikelser.
Lära barnen bearbeta dem. Att handskas med dem.
Vad anser du om det traditionella "kärlek och gränser"?
Man kan inte älska för mycket, men man borde även sätta gränser -
och lära barnen behandla besvikelser.
Ja, gränserna är viktiga. De ger barnen trygghet.
Gränserna innefattar många nivåer.
Barnets fysiska integritet är ett slags gränser.
Tidtabeller i vardagen är gränser. När man kommer hem.
Att lära sig om rätt och fel. Det handlar om gränser.
Att lära sig hur man lever livet.
Hur vi som människor kan leva ett gott liv, även i samhället.
Gränserna siktar på barnets eget liv, men även framtida relationer.
Allt det barnet kommer att göra.
Därför är det viktigt att lära sig om gränser och levnadskonst.
Ja. Föräldern fungerar som en slags spegel för barnen, kan man säga så?
Föräldern visar vem barnet är. Du talade om att locka fram barnet.
Föräldern visar för barnet hur det ser ut, utåt sett.
Föräldern ger råd och fungerar som vägvisare.
Det är frågan om fina, stora saker.
Vi ska fördjupa oss mer i dem i nästa avsnitt.
Vi ska även tala om den smärta som kan finnas.
Här på slutet får du gärna även med flera ord -
vända dig till dem för vilka föräldraskapet -
är en alldeles ny grej -
som precis blivit föräldrar eller ska bli det -
och ge råd till dem. Vad vill du säga dessa föräldrar?
Ett kort, koncist råd.
Ett sådant kunde vara: Lämna inte barnet ensamt.
Skapa relationen, var med barnet, det är kärnan.
- Så fint. Här kommer även byggandet av relationer in.
Det du talade om som alltings kärna. - Ja.
Interaktion är så viktigt för barnets tillväxt.
Då hjärnan utvecklas ligger relationerna som grund.
Lämna inte barnet ensamt. Skapa en relation, var med barnet.
Tack, Elli Meklin.
Tack till er tittare som varit med i detta första avsnitt av -
av serien Färdkost för föräldrar.
Nästa gång kommer vi att fördjupa oss mer i föräldraskapet.
Vad ett tillräckligt bra föräldraskap är.
Även det som påverkar det egna föräldraskapet -
i det egna förflutna, i barndomen.
Om du vill stöda HimlenTV7 kan du i Sverige swisha till 123 677 9300
I Finland: Ring 0600 10070 (10,01 EUR och lna)
Lyssna till hela meddelandet så blir donationen gjord.
Tack för ditt stöd!
Översättning: Andreas Forsberg Himlen TV7