BENNY PRASAD Den misslyckades världsrekord
"Ett personligt vittnesbörd"
Hej, jag är Benny Prasad från Bangalore, Indien -
och ska dela mitt vittnesbörd.
Mitt land är mycket religiöst och har ca 1,3 miljarder invånare.
Vi har många religioner och ca 1 680 språk och dialekter.
Hinduerna säger sig ha 33 miljoner gudar och gudinnor.
Jag vet inte vem som räknat dem, men det är många!
Jag föddes in i en kristen familj, gick i kyrkan varje söndag -
och gick på bönemöten, men allt var bara tradition.
Men traditioner räcker inte för tron och för att få sitt liv förvandlat.
I 16 år gjorde jag allt detta av lydnad för mina föräldrar, -
så det var inget jag själv hade valt.
Mina föräldrar var underbara, -
men de hade höga förväntningar på mig som förstfödd, -
och jag förväntades bli som min far.
Men när jag svek min fars för- hoppningar (han var rymdtekniker) -
blev jag en skam och en förbannelse för familjen.
Med dessa tankar växte jag upp, utan mening och framtidsplaner.
På semestern samlades hela stora släkten -
och alla föräldrar skröt över sina barns prestationer.
För i Indien betyder utbildning allt -
och har faktiskt blivit Indiens viktigaste gud!
Min far begrep inte hur han kunde ha fått en så pass värdelös son.
Jag skämdes så och undrade varför jag föddes in i en familj -
där förväntningarna var så hopplöst höga.
Till detta kom min dåliga hälsa. Jag föddes med astma, -
och från 2 till 16 års ålder gick jag på en hög dos kortison, -
vilket var helt fel medicin.
Men eftersom det inte gick bra för mig i skolan var min hälsa inte så viktig.
I vår kultur prioriteras de högpresterande.
Jag säger inte att mina föräldrar var dåliga, men sån var kulturen.
Man lade inte mycket resurser på mig -
eftersom jag inte uppfyllde kraven.
När jag var 16 upptäckte man att 60 % av mina lungor var förstörda, -
mitt immunförsvar slogs ut, jag utvecklade reumatism -
och de gav mig 6 mån. att leva.
Jag var så deprimerad och helt knäckt över livet.
I skolan, hemma, ute i samhället - överallt sa de att jag var värdelös, -
och i kyrkan gick jag bara av tradition.
Men som 16-åring fick jag höra Jesus Kristus tala -
på ett ungdomsläger. Han sa:
"Även om du kallas värdelös behöver Jag dig."
Så jag gav mitt liv till Kristus, Han förvandlade mig -
och lät mig börja om.
Att födas in i en kristen familj gör dig inte till kristen, -
för jag var ju det, och hade jag varit en äkta kristen, -
varför skulle jag försöka begå självmord?
Så gör inte en äkta kristen.
En äkta kristen övervinner svårigheterna med Guds hjälp.
När jag som 16-åring tog emot Jesus började jag på en ny vandring, -
på en ny resa, en ny väg, en ny kallelse.
Och jag uppmuntrar alla överallt att inte ge upp hur svårt det än blir, -
utan överlämna ditt liv i Jesu Kristi händer.
Jag gav mig ut på en ny resa, köpte en gitarr som 19-åring -
och började öva, och Gud var den ende som ville lära mig.
År 2004 designade jag min egen gitarr, -
världens första bongoharp-gitarr.
Den har fått vara ett fantastiskt redskap för att visa på Kristus.
Det enda skälet till att jag formgav den var att -
när jag uppträdde i OS i Grekland på kulturscenerna -
och vid välkomnandet av Sydafrikas idrottare -
sa de mycket bestämt att jag inte fick vittna, bara spela.
Om Gud kunde förvandla en trasig människa som jag, -
uppgiven, knäckt, utan nåt syfte eller värde...
Inte ens läkarna ville satsa på mig, för jag hade inget att erbjuda...
Om Gud kunde välja en sådan som jag och ge mig ett syfte och värde, -
hur skulle jag kunna hemlighålla det Jesus gjort i mitt liv?
Jag vill berätta för hela världen att Han dog på korset -
och uppstod igen på tredje dagen, och idag litar jag på -
att Han renat mig från mina synder.
Jag är en svag människa och sårbar för allt.
Det finns många frestelser som jag lätt skulle kunna falla för.
Kristus ger mig kraft att övervinna svårigheterna, -
och detsamma vill Han göra för dig.
Han lyfte mig upp ur ingenting och placerade mig här!
Detta vill jag berätta om. Så många lever under andras förväntningar.
Han hjälpte mig formge denna gitarr - världens första med trummor!
Jag använder den för att "locka" människor att tala med mig.
Jag minns när Nigerias president kom fram, tittade på gitarren -
och bjöd hem mig på middag!
Singapores president kom fram till scenen och sa: -
"Kan vi ta en bild på oss?"
Både höjdare och folk på gatan, barn kommer fram och frågar: -
"Farbror Benny, får jag fotografera gitarren?"
Jag får inspirera med detta lilla redskap -
och använda det för att visa på Kristi makt.
Han hjälper mig att spela, och nu ska jag spela den låt -
som jag spelade i Nordkorea i fjol: -
"Jag står förundrad inför Jesus, nasaréen."
Nordkorea är ett mycket slutet land, men det var förunderligt -
i fjol när de firade 100-årsminnet av Kim Il-Sungs födelsedag -
och inbjöd 834 artister från hela världen -
och jag var den ende från Indien med dess 1,3 miljarder invånare.
Det var förunderligt att en vanlig kille som jag kunde bli utvald -
till ett så viktigt tillfälle!
Det var tack vare denna speciella gitarr och vad den kan uträtta, -
och de blev så imponerade av den att de bjöd dit mig.
Och det var så viktigt för mig att förhärliga Gud.
Jag skämdes inte över vad Han gjort i mitt liv, -
för det är ett evigt liv. Han gav mig liv -
när läkarna gav mig 6 mån. kvar att leva.
Jag spelade denna vackra sång vid firandet och fick också ett pris -
av Nordkoreas regering för sången -
"Jag står förundrad inför Jesus, nasaréen."
Njut av sången, så berättar jag mer om mig själv sen.
Hoppas du tyckte om sången.
I Nordkorea hade de aldrig sett en sån gitarr förut -
och jag fick några samtal trots den begränsade friheten där.
Det är väldigt svårt att få kontakt med folk och vittna, -
och språket var ett problem trots tolk hela tiden.
Men genom tolken kunde jag förmedla sångens innebörd -
även för spioner och andra när de kom och ställde frågor.
Jag har redan berättat om mitt pass i de båda tidigare programmen, -
och det är också ett fantastiskt redskap.
Vart jag än kommer blir folk förundrade, -
till och med vid vägspärrarna i Ryssland.
Jämt när de bad mig om passet och fick se detta -
blev de helt förundrade.
En passkontroll slutade med att jag fick spela och vittna för dem.
I Egypten sa de: "Spelar du inte för oss så stämplar vi inte ditt pass."
Så jag spelade ett stycke för dem.
Mitt resande blev mycket mer fascinerande och spännande -
än att bara resa för dess egen skull.
Från att ha drömt om att få resa till ett annat land -
tog Gud mig till vartenda land i världen.
Jag minns att jag reste till den mest avlägsna nationen, Pitcairn Island, -
som är en brittisk koloni.
Båtresan dit tar två dagar, och båten går var tredje månad över Stilla havet.
Jag kan inte simma, så jag sa:
"Gud, två dagar ombord blir jobbigt och sjön är väldigt orolig där."
Men Gud hade lovat ta mig till alla världens länder, -
och dem Han kallar utrustar Han också.
Så jag lade min tro, min framtid och mitt liv i Guds händer -
och reste med båten.
På Pitcairn Island sa de: "Du ska ge den första konserten här på 200 år", -
så både jag och alla andra var entusiastiska.
Före konserten frågade jag: "Hur många bor det här på ön?"
Svaret var: "66 personer."
"Kära nån", sa jag. Att komma från Indiens 1,3 miljarder människor -
till en liten ö-stat med bara 66 personer!
Arrangören sa entusiastiskt: "Benny, vi har den största publiken nånsin.
52 personer har samlats, alltså 80 % av befolkningen!"
Tänk att Gud tog ett enkelt kärl som jag från Indien -
till en så avlägsen plats!
Eller tur och retur Indien-Antarktis som tog 69 timmar...
Jag har ryggproblem. Som 12-åring träffades jag av ett spjut -
på idrotten i skolan. Den träffade ryggraden, -
det var en olycka och jag föll till marken.
Men jag överlevde mirakulöst!
Jag har fortfarande ryggproblem, men när jag måste sitta på flyget -
69 timmar gav Gud mig nåden att njuta av resan, -
den gången till Antarktis och King George Island där.
Jag spelade för forskarna, berättade om mitt liv och vittnade om Kristus.
Sånt kan Gud göra av en vanlig människa, -
jag som började med bara 25 dollar i månaden som YWAM-missionär.
Men när Gud sa att Han skulle ta mig till vartenda land -
sa jag: "Okej, Gud, Du får försörja mig, Din resenär."
Jag lovade att aldrig be om eller låna pengar, -
och fortfarande har jag aldrig tagit betalt för mina konserter.
Nästan 75 % av alla flygbiljetter har jag bekostat själv - med Guds hjälp.
Jag aldrig haft några skulder för mina resor till ca 50 länder per år, -
och hittills har jag besökt 257 länder, självständiga och osjälvständiga.
Den 22 nov. 2010 blev jag den som besökt alla länder på kortast tid, -
på 6 år, 6 månader och 22 dagar.
Om Gud kan ha ett syfte och en plan för ett trasigt kärl som jag, -
så är jag säker på att Han har en plan för varje människa på jorden.
Det enda som krävs är att vi överlåter våra liv åt Kristus -
och litar på att Hans vägar, planer och tankar är högre än våra.
Han har en underbar plan för var och en.
Inte för att skada utan för att gynna oss enligt Sin vilja och ära.
Jag vill verkligen leva ut syftet med mitt liv, -
och därför har jag rest i snart 12 år nu och börjar vänja mig.
Ibland har jag besökt 14 länder på ca 3 veckor, -
ibland i 4 länder på en dag!
Det har varit så roligt, och folk säger: "Du kan inte sluta nu -
när du börjat vänja dig vid resandet."
Det stämmer, men som jag sa: Dem Gud kallar utrustar Han.
Även i de svåraste stunder ger Han oss nåd att fortsätta framåt -
och sprida evangeliet.
Även de farligaste länder som Saudi- arabien, Iran, Irak och Afghanistan -
gav Gud mig nåd att resa till.
I vissa länder hade jag kunnat bli dödad.
Vad händer när man möter faror?
Man kan agera på två sätt: 1. Där är farligt, dit åker jag inte.
Eller 2. Där är farligt, så jag bereder mig på att dö.
Jag meddelar min familj och säger till dem: -
"Mor och far, jag ska till det här landet och blir nog dödad -
för att jag vittnar om Jesus, -
så förvänta er inte att jag kommer levande tillbaka."
Då blir jag fri att dela med mig av evangeliet på dessa platser.
För mig är livet Kristus och döden en vinst, som Paulus säger.
Jesus sa: "Den som finner sitt liv skall mista det, -
men den som mister sitt liv för min skull skall finna det."
Vad innebär det för dig att mista ditt liv för Kristi skull?
Själv är jag villig att mista mitt liv för att berätta för andra -
om det eviga livet, för den största gåvan -
till mänskligheten är frälsningen genom Jesus Kristus allena.
Jag har verkligen börjat njuta av de sista 12 årens resor, -
men jag vill leva ett meningsfullt liv. Jag reser inte som turist, -
och inte för att slå världsrekord.
Det hörde jag faktiskt inget om förrän 2009.
Till dess följde jag bara Guds uppmaning till mig att resa -
för att förmedla evangeliet och hopp och frid -
även i de mörkaste stunder.
Och så, för ett år sen, gav Gud mig en ny vision och sa: -
"Benny, 2014 ska du sluta resa, återvända till Indien -
och börja arbeta bland collegestuderande."
"Gud, jag har rest i så många år och vant mig vid det, -
men vill Du att jag stannar på en plats så gör jag det."
Att lyda är det absolut bästa!
Så Han har gett mig visionen att bygga ett kafé för collegestuderande.
Många i min hemstad Bangalore tar livet av sig p. g. a. alla krav.
Jag sa: "Gud, du måste ge mig idéerna och kreativiteten -
så jag kan nå ut till dessa ungdomar."
Genom vårt kafé och vårt chai (te) vill vi bygga relationer -
och nå ut till ungdomarna.
Jag sa: "Gud, samma dag som du sa åt mig att börja resa gjorde jag det.
Du säger åt mig att sluta, då slutar jag."
För det handlar inte om hur tjusiga våra liv ser ut -
utan om lydnad, och när du lyder Kristus får du frid och mening.
Du behöver inte styra och göra en massa, som så många gör.
Folk ser mitt pass då jag träffar många företagsledare och presidenter.
När de ser mitt pass kan vi sitta ner och prata personligt.
De frågar mig om mina resor. "Blir det inte ensamt?"
"Hur hanterar du press och andra situationer?"
Jag börjar berätta, och de är ofta så ensamma.
"Benny, jag äger så mycket: stort hus, bil, mycket pengar på banken, -
men när jag reser känns det så ensamt."
Och när jag vittnar om att Kristus är med oss till livets slut -
är de ofta öppna för evangeliet. De har det ofta kämpigt.
Jag minns en gång när jag hamnade -
i business class mellan Cincinatti och Paris -
bredvid en koreansk modedesigner.
Vi åt mat och sen somnade jag, för jag kan sova jättegott på flygplan.
Efter 8 timmar vaknade vi, jag åt frukost -
och koreanskan frågade om jag sovit gott.
"Jaa, jättegott!"
När jag frågade henne samma sak svarade hon:
"Kanske 5-10 minuter."
Jag frågade: "Varför? Varför kunde du inte sova? Du har en skön fällstol."
"Jag var rädd att nåt skulle hända med planet, rädd för turbulens."
Jag sa: "Tror du att du kan hantera planet genom att vara vaken?
Har du kontroll över planet?
Om nåt skulle gå på tok, hjälper det att du är vaken? Nej!
Lika bra att sova. Och skulle nåt gå på tok -
så har du ingen kontroll, men Gud har situationen i Sin hand."
Jag har sett så många sömnlösa människor som är oroliga -
och inte kan hantera saker och ting av oro för framtiden.
Men jag vill uppmana dig att kasta alla bekymmer på Kristus, -
för Han bryr sig om dig. Han känner din framtid -
och har makten att vända uppochner på din värld.
Framförallt har Han makten att för- vandla och rena dig från dina synder -
och göra dig till en ny skapelse. Det var vad Han gjorde med -
mitt genomförvirrade liv. Han förvandlade mig -
och gav mig en sån underbar början, gav mig musiken!
Han gav mig förmånen att resa till världens alla hörn -
och möta de rikaste och de fattigaste, de mest högutbildade och outbildade.
Alla slags människor har jag sett, och jag säger dig: -
Jesus är sanningen, vägen och livet. Han är det enda svaret -
för denna föränderliga värld, den enda sanningen i vår döende värld.
Vad du än går igenom just nu... Som sagt: Som 16-åring ville jag -
begå självmord, men så lade jag mitt trasiga liv i Kristi händer.
Jag bjöd in Honom i mitt hjärta och göra mig till en ny människa.
Detsamma kan Han göra för dig.
Allt som behövs är att du tar ett steg i tro och ber: -
"Jesus, kom in i mitt hjärta och gör mig till en ny människa."
Läs Bibeln och gör som det står.
Det kristna livet är inte tråkigt. Det är vackert, spännande -
och roligt så länge du låter Jesus vara Herre.
Gud välsigne dig och ha en underbar dag!
Översättning: Ewa Edén-Modén