No hei.
Taas me ollaan tässä telkkarin edessä.
Sinä kotona, tai missä oletkin, ja minä täällä meidän kotona.
Antti on tullut taas pitkän matkan tänne -
tekemään minun kanssa näitä kuvauksia.
Et osaa arvatakaan, kuinka ihana näitä on tehdä -
nimenomaan Antin kanssa.
Olemme tehneet näitä niin paljon, että hän on kuin oma poika -
ja tykkään hänestä hirveän paljon, ja hänkin tykkää minusta.
Rukoillaan ensin.
Kiitos Jeesus, että me saadaan olla tässä Sinun kasvojesi edessä.
Herra, hoida nämä kaikki puheet, -
että niistä tulee sellaisia, kuin Sinä haluat. Ei sellaisia kuin minä haluan.
Että niissä tapahtuisi Sinun tahtosi.
Avaa kaikkien ihmisten sydämet, -
jotka katsovat näitä, mitä nämä lie ovatkaan.
Näitä vajaan puolentunnin pätkiä.
Ole Sinä näyttämässä ihmisille totuus.
Oma totuutesi kaikesta joka ainoassa puheessa.
Anna minulle viisautta ja sano ne sanat, mitä minun kuuluu kertoa.
Kiitos Jeesus, että Sinä olet mukana meidän kanssa.
Se tärkein, se kolmas, tai tosiasiassa se ensimmäinen.
Me tullaan sitten letkassa perässä. Aamen.
Minä puhuin teille viimeksi tästä, -
mitä minulla on tämän peiliin ympärillä.
Jätin sinulle läksyksi tätä kertaa varten tämän kiven.
Se on Emmauksen tien varrelta otettu.
Olin Pertti-oppaan kanssa ensimmäisellä reissulla Israelissa, -
Jerusalemissa.
Pertti oli löytänyt sieltä Emmauksen tien varrelta tämän kiven.
Olen ajatellut, mitä ottaisin mukaan, -
jos olisi pakko ottaa vain yksi ainut tavara kotoa.
Se on tämä kivi.
Ensinnäkin Pertti on tehnyt älyttömän työn, -
kun se on tosi raskas, oikeasti, -
kun hän on puhdistanut sen vedessä kotonaan.
Silloin oli vasta näkynyt se ihme, mikä siinä kivessä on.
Pertti itse on muuttanut Taivaan kotiin ihan lähiaikoina.
Pyydä sinäkin Kaisalle, joka on minusta ihanin pappi, -
ja heidän lapsilleen voimia.
Kiitos, että Pertti sai syöpänsä kanssa niin paljon aikaa.
Saivat viettää sen perheen kanssa.
Ketään he eivät ottaneet kylään eivätkä käyneet kenenkään luona, -
että Pertti kestäisi mahdollisimman kauan hengissä.
Aivosyöpä vie yleensä äkkiä mutta Pertillä se kesti useamman vuoden.
He saivat nauttia Kaisan kanssa elämästä.
Kaisa otti töistä vapaata.
Heillä oli hirmu ihana se loppuaika.
Jos tätä kiveä ei tajua katsoa tarkasti, -
niin ei näe siinä sitä ihmettä.
Tiedättekö, tässä kohdassa, -
missä on täysin tasainen kohta, -
muu on rypyläistä, -
tässä on sellainen, joka ei näy ihan helposti, -
mutta näkyy tähän lähelle ainakin, kuten minulle.
Siinä on risti, Jeesuksen risti.
Se on siinä kivessä ollut jo silloin, kun se oli siellä tien varressa, -
Emmauksen tien varressa.
Perttikin löysi sen vasta, kun oli jynssännyt kiven tosi puhtaaksi.
Minulle tuo kivi on ollut äärettömän rakas.
Sain sen 60-vuotislahjaksi Kaisalta ja Pertiltä.
Jotenkin se puhuu minulle jatkuvasti.
Tämä meidän elämähän on monesti hyvin raskasta.
On monia esteitä tiellä.
On monia kohtia, missä voi itsensä haavoittaa ja satuttaa.
Niin meidän elämässäkin on.
Kaikki ei huomaa tuota ristiä.
Minä näen tästä sen mutta esimerkiksi kameraan se ei varmasti näy.
Se on niin hämärä.
Monesti ihmiset ei huomaa sitä, -
että Jeesus on heidän kanssaan, ihan lähellä.
Tämä on minulle arvokkain tavara, jonka ottaisin mukaani, -
jos olisi pakko ottaa vain yksi ainut.
Emmauksen tien varrelta löydetty risti.
Annoin kotiläksyksi tutustua Emmauksen tiehen.
Etsin nyt sen.
Oletko muistanut lukea läksysi? Toivottavasti.
Tässä kerrotaan siitä, -
mitä tapahtui pääsiäisen jälkeen.
Silloin kaksi opetuslasta, -
jotka siis uskoivat Jeesukseen ja tunsivat Jeesuksen, -
olivat lähteneet kulkemaan Emmauksen tietä.
Jeesus oli sanonut, että tulkaa kaikki porukalla sinne.
Että tavataan siellä paikassa, minne Hän heidät ohjaisi.
Kun he olivat kahdestaan kulkeneet -
ja ihmetelleet kaikkea, mitä oli tapahtunut viikonlopun aikana, -
niin yhtäkkiä Jeesus oli ottanut heidät kiinni -
ja tullut heidän kanssaan kolmanneksi taivaltamaan kohti Emmausta.
Sitten Jeesus oli ihmetellyt heidän juttujaan.
Ne miehet eivät tunnistaneet Jeesusta.
Jeesus ei halunnut heidän tuntevan Häntä siinä.
Ne miehet olivat kertoneet, -
mitä oli tapahtunut viikonlopun aikana Jerusalemissa.
Kertoivat Jeesuksesta, joka on tehnyt suuria ihmeitä.
"Etkö ole kuullut niistä?" He kysyivät.
Jeesus ei vastannut sen kummemmin vaan antoi heidän puhua.
"Nyt, viikonlopun aikana, -
he naulitsivat Jeesuksen ristille."
Ajatelkaa, että ilkesivät naulata ristille, -
vaikka hän oli parantanut niin monia ihmisiä -
ja puhunut tärkeitä asioita heille.
Ja sitten hänet ristiinnaulitaan.
Se tuntui järjettömälle. Ei tuollaista pitäisi tehdä kenellekään.
Kun Jeesus ristillä huusi, -
huusi sitä, -
että "Se on täytetty!" ja antoi henkensä, -
niin siinä hetkessä Jeesus oli sovittanut koko maailman, -
kaikkien aikojen ihmisten, -
kaikkien tässä maailmassa eläneiden ihmisten synnit siinä ristillä, -
ja ottanut ne itse kantaakseen.
Ihmiset eivät ymmärtäneet sitä, läheskään kaikki, siinä vaiheessa.
Mutta sitten tapahtui ihmeellinen juttu viikonlopun aikana.
Jeesus oli haudattu ja iso kivi oli laitettu eteen, -
ettei hän pääse sieltä pois eikä kukaan voi viedä.
Oli vielä vartioitakin, ettei varmasti kukaan varasta Jeesusta, -
kun väittävät Hänen olevan Jumala.
Miehet ihmettelivät, miten ihmeessä voi olla, ettei Hän ollut kuullut siitä.
Jeesus ei ollut tietääkseenkään.
Sitten vielä ihmeellisempää oli se, että Jeesus olikin noussut ylös, -
herännyt kuolleista ja elää, ja on kulkemassa paikkaan, -
jonne kutsui muitakin omiaan.
Sinne he olivat menossa.
Jeesus puhui heille sillä matkalla kaikenlaisia asioita, -
että he olisivat tajunneet, että Jeesus on oikeasti elossa -
ja kulkee heidän kanssaan. Ei ne toopet tajunneet sitä.
Eikä Jeesus sitä sen kummemmin sanonutkaan.
Kun he lähestyivät majataloa, -
johon ne miehet olivat menossa syömään ja varmasti nukkumaan, -
Jeesus meinasi jatkaa matkaansa, -
siis näytti niille miehille, että muka jatkaa eteenpäin.
He sanoivat "Tule meidän kanssa syömään. Jutellaan vielä.
On niin kiva sinun kanssa puhella tällaisista asioista.
Et taida tietää näistä mitään."
Jeesus lähti heidän mukaan.
Sitten tapahtui se, -
että siellä, kun he olivat rupeamassa syömään, -
Jeesus siunasi ruuan.
Silloin ne Hänen opetuslapsensa, jotka eivät tunteneet Häntä, -
jotka eivät olleet ollut niiden yhdentoista kanssa, -
koska Juudas oli kavaltanut, -
niin muiden yhdentoista kanssa lähellä ja aina heidän rinnalla -
useamman vuoden, jonka hän kulki tekemässä työtään.
Ne eivät tajunneet vieläkään.
Sitten, kun Jeesus otti sen leivän ja siunasi sen -
ja antoi opetuslapsilleen sen kalan, -
niiden opetuslasten silmät aukesivat ja -
he tajusivat, että Jeesus on heidän kanssaan.
Sitten Jeesus lähti siitä pois, yhtäkkiä hävisi ja lähti jatkamaan matkaa.
Olen ajatellut meidän elämää, -
kun olen tuota kiveä katsonut.
Oletpa kuka tahansa, -
niin monta mutkaa on ollut matkassa ihan varmasti.
Nytkin, tällä hetkellä, sinulla saattaa olla valtava sielunhätä.
Miksi Jeesus ei puhu minulle?
Miksi Jeesus ei paranna minua?
Miksi on tämä tuska ja hätä?
Miksi en tahdo jaksaa elää?
Kuitenkin siinä on se, -
että Jeesus on kokoajan mukana. Matkallasi on Jeesuksen risti.
Et ole sitä vielä löytänyt etkä tajunnut.
Siinä tuskassasi ja kivussasi Jeesus on sinun kanssa -
vaikka et sitä näkisikään.
Jeesus kantoi sinunkin syntisi.
Niin kuin meidän kaikkien muidenkin.
Sinä saat tietää ja muistaa sen aina, -
että on tällainen paikka, jossa on Jeesuksen risti.
Siellä hän kantoi kaikki sinun syntisi ja antoi ne sinulle anteeksi.
Vaikka sinulla on monta mutkaa matkassa, -
ja tuntuu, että on luvattu vähän elinpäiviä, -
tai mistä tahansa on kysymys, -
niin vaikka et näe Jeesusta, -
sinä voi tietää sen, -
kun sanon sinulle, että takuulla Jeesus on sinun kanssasi -
ja sinun mukanasi -
ja haluaa avata sinun silmäsi ja sydämesi, -
että Jeesus saa tulla sydämeesi.
Et olekaan yksin, et ikinä, -
jos haluat ottaa Jeesuksen vastaan.
Vaikka olisi mitä vaikeuksia, -
saat semmoisenaan sanoa Jeesukselle -
"Minäkin haluan kuulua sinulle.
Kiitos, että ole minunkin synnit sovittanut, -
että tämmöisenään saa tulla Sinun omaksesi."
Kun aloitin tämän työn...
Me Antin kanssa laskettiin, että olen melkein 44 vuotta ollut uskossa.
Kolme vuotta oli sitä oppiaikaa.
Minun oli tarkoitus lähteä töihin, -
kun muutimme Rautalammille omakotitaloon, kun Tasi jäi eläkkeelle.
Ilmavoimista kun pääsee jo neljäkymppisenä.
Oli riittävän laiska, että pääsi niin aikaisin.
Oli tarkoitus, että minä teen niin, -
että menen Rautalammilta Pieksämäelle -
Kehitysvammalaitokselle töihin -
ja siellä hankin eläkemökkirahoja.
Ei meillä itsellä ollut mitään.
Sitten minä tulikin uskoon ja Jumala sanoin, etten saakaan mennä töihin.
Että minun pitää lukea paljon Raamattua, koska tarvitsen sitä, -
koska tulen paljon saarnaamaan.
Onneksi olen niin pieniaivoinen, -
että uskon, jos Jeesus jotain sanoo.
En lähtenyt töihin.
Tasin eläkkeestä hoidin meidän kauppalaskut ja muut laskut.
Ensin maksoin Herralle kymmenykset Tasilta salaa.
Kun hän 13 vuotta minun jälkeeni tuli uskoon, -
sitten vasta uskalsin kertoa, että olen hänen palkasta maksanut kaiken sen.
Olen täysin varma vieläkin siitä, että jos en olisi antanut kymmenyksiä, -
niin me ei oltaisi pärjätty.
Oli uskomatonta tajuta, miten Herra auttoi aina.
Me aina saatiin maksettua meidän laskut -
ja minä olin vain kotiäiti.
Monesti sanotaan, että on vain kotiäiti.
Olen sairaanhoitaja koulutukseltani. Nyt olen edesmennyt sairaanhoitaja, -
nykyinen evankelista.
Sieltä se alkoi, välittömästi oikeastaan, se minun työ.
Diakonissa alkoi pyytämään minua kyläseuroihin puhumaan.
Hän itse luki suoraan kirjasta jotakin.
Minä taas en osaa kirjoista lukea, muuta kuin Raamattua.
Olin pyytänyt sitäkin Jumalalta, -
että antaisi minulle jonkun opettajan.
Ei antanut. Minä tokaisin "No, opeta sitten itse".
Jälkeenpäin tajusin, että minulla on maailman paras opettaja.
Itse Jumala opettaa minulle Raamattua.
Kun jotakin asiaa en ymmärtänyt, -
niin sanoi jättäväni se selvittelyosastolle.
"Kerro minulle sitten, kun on aika, mitä tämä tarkoittaa."
Erityisesti minulle on jäänyt mieleen se, -
kun Raamatussa puhutaan siitä, -
että autuaita ovat hengellisesti köyhät, sillä heidän on taivasten valtakunta.
Tiedättekö? En siitä jakeesta päässyt eteenpäin kahteen kuukauteen.
Luin sitä samaa jaetta päivästä päivään.
Jollakin lailla se nähtävästi upposi viimeinkin näinkin kovaan päähän.
Silloin myös tajusin sen.... Odottakaapa hetki.
Kysyin Jumalalta, miten Hän minut valitsi tähän työhön.
Jumalan vastaus tuli eilen mieleen, kun mietin tätä päivää.
Kun kysyin, miten Hän minut valitsi, -
Herra sanoi minulle "Minulla ei ollut huonompaa".
Se oli niin ihanan lohduttava sana minulle.
Tiedän millainen töppäilijä minä olen ja olen söhlännyt niin paljon.
En muista kuinka monta, mutta toistasataa ohjelmaa on TV7:lla.
Jumala on vaan antanut töppäillä -
ja pitää minua tässä työssään, jota minä rakasta äärettömän paljon.
Olen sanonut jo alun perinkin sen Herralle, -
tai Herra on sanonut ensin minulle, -
että olen Suomen kansan evankelista.
Suomi on minun kenttä.
Muutaman reissun olen tehnyt muualle, kun on pyydetty.
Pisin ja hankalin niistä oli, kun kävin Kanadassa ja USA:ssa.
Kolme viikkoa yhteen perään.
Oli yksi ainut päivä, jolloin minulla ei ollut tilaisuutta, -
missä olisin ollut puhumassa.
Silloin matkustettiin USA:n puolella.
Ei mitään muuta vapaata.
He halusivat, että olisin tullut uudelleen -
ja oltaisiin lähdetty laivamatkalle Grönlantiin tai johonkin, -
minä puhuisin heille ja he maksaisivat kaiken.
Tuli useampiakin pyyntöjä eripuolille Kanadaa.
Pomo oli järjestämässä minulle pari reissua.
Sanoin, etten lähde. En taatusti lähde.
Minun kenttä on Suomi -
ja pikkuisen myös nuo ruotsinsuomalaiset.
Useamman kerran kävin siellä aikoinaan -
mutta en enää uskalla lähteä niin pitkälle reissulle.
Jotenkin tuntuu, -
että haluan olla koko Suomen evankelista.
Haluan, ettei yksikään huku.
Et sinäkään, joka et ole ikinä kuunnellut näitä ohjelmia aiemmin.
Muista nyt se, että tuossa ristillä Jeesus sovitti sinun syntisi.
Sinä saat nyt ottaa sen vastaan. Sanoa Jeesukselle "Tässä minä olen".
"Haluan kuulua Sinulle. Ota minut omaksesi."
Sanoitko?
Sanoitpa sydämessäsi tai ääneen, se on sama.
Jeesus kuulee sen.
Ja loppuelämän pitää sinua omanaan ja lähellään.
Rakastaa sinua, hoitaa sinua ja -
parantaa sinua yhä ehyemmäksi.
Sinun ei tarvitse yhtään enää pelätä mitään, -
koska kaikkea, mitä elämässäsi on ollut, -
iloja ja suruja, -
ja kaikkia sinun asioistasi Herra haluaa hoitaa.
Kerran me tavataan siellä Taivaan kodissa, sinä ja minä.
Tule silloin kertomaan minulle -
"Silloin otin Jeesuksen vastaan, kun puhuit siitä Emmauksen tiestä."
Risti näkyi hämärästi siinä, mutta se on koko ajan siinä kivessä.
Koko ajan, koko elämäsi loppuun asti.
Jeesus hakee sinut aikanaan Taivaan kotiin, niin kuin minutkin, -
ihan sellaisina kuin ollaan.
Vaikka tuntisit, että olet se huonoin, mitä on olemassa, -
ihan niin kuin minäkin olen tiennyt.
Jeesus itse sen minulle sanoi.
Siihen ehdottomaan armoon sinä saat turvata joka ainut hetki -
elämäsi loppuun asti.
Hyvää matkaa Taivaaseen. Tavataan siellä viimeistään. Hei hei.
Ruudulla näkyy tukinumero, johon voit laittaa tukesi tähän työhön, -
että ohjelmia voidaan lähettää jatkossakin -
ja ne näkyvät telkkarista, netistä ja sun muista sellaisista vehkeistä.
Toivon, että teitä on paljon, iso ryhmä, kuuntelemassa, -
ja ottamassa vastaan Sanan, jonka kerron teille.
Se on se elämän Sana. Siunausta sinulle. Aamen.
Tekstitys: A. Eskola