No niin. Taas on Eliinan eväitä tulossa.
Valmistaudu joko nukkumaan telkkarin eteen tai ihan kuuntelemaan.
Olisi ihan kiva, jos kuuntelisit ja ajattelisit vielä kuunnellessasi.
Tasi lähti täältä sinne iankaikkiseen elämään -
mutta minä olen vasta matkalla, kun minulla vielä töitä.
Muistaakseni kerroin jossakin ohjelmassa näystä, jonka näin.
Siitä ei ole pitkä aika kuitenkaan. Saattaa olla ehkä vuosi.
Olin siinä tulossa y-risteykseen.
Tie kulki täältä, soratie.
Siinä oli maisema. Koivuja näkyi ja kaikkea sellaista.
Tiesin, että olin tulossa jostain vaikka minua ei vielä näkynyt.
Tiesin, että toiselta tieltä, y:n sakarasta, on tulossa porukkaa -
vaikka niitä ei vielä näkynyt.
Siinä ihan keskellä risteystä, oli sellainen risti, -
mitä ennen vanhaan tehtiin hautausmaille raudasta.
Hyvin kaunis risti.
Olen tiennyt, että se toteutuu. En ole tiennyt, mitä se tuo mukanaan.
Mutta ne tiet yhdistyi siinä ja leveni, ja sitten mentiin eteenpäin.
Uskon, että se liittyy tähän aikaan ja tähän hetkeen.
Se risti oli Tasin risti.
Kun Tasi lähti Taivaaseen, -
se oli merkki, että tämä näky alkaa toteutumaan.
Se on toteutumassa.
Kun pääsin sairaalasta kotiin, -
niin Juha ja Mervi oli tehnyt mahdottoman ison työn täällä, -
että koti oli valmiina odottamassa minua.
Minulle tuli valtava halu -
päästä Männistöön palvelutaloon.
Se oli vain Männistö, jossa en ole koskaan asunut.
Tuntui vaan, että Männistössä minun kuuluu olla.
Sitten sieltä palvelutalosta, vanhalta puolelta, vapautui paikka -
ja se luvattiin minulle.
Olin ihmeissäni, miten ihmeessä ne minulle sen antaa.
Miten Jumala antaa minulle tämän kodin.
Tämä on ensimmäinen asunto täällä vanhalla puolella, -
jossa tehtiin remontti ja tämä on tosi hyvässä kunnossa ja ihana.
Tuo pesuhuonekin, jossa on vessa, on älyttömän iso.
Täällä on jotenkin kaikki täysin kohdallaan.
On makuuhuone ja tupakeittiö.
Tuossa on keittiö ja tässä on olohuone, se tupa.
Tässä on 40 neliötä, ja aivan mahtava juttu koko tämä homma.
Ensimmäisen ja toisen päivän, mitä asuin tässä, -
minä vain katselin ympärilleni.
Ihailin, itkin ja kiitin Herraa.
En ole ikinä ennen asunut yksin.
Nyt asun yksin, paitsi että Tasi on täällä -
ja ennen kaikkea Jeesus on täällä minun kanssa. En ole ollenkaan yksin.
Täällä käy neljä kertaa päivässä joku hoitaja -
katsomassa onko kaikki kunnossa, -
pistämässä insuliinia ja kaikkea tämmöistä.
Täällä jokaiselle annetaan oma hoitaja.
Minulle annettiin Taru-niminen omahoitaja.
Taru on minusta aivan mahtava tyyppi.
Ihan kuin olisin hänen mummo ja hän minun lapsenlapsi.
Hän nauraa paljon ja kikattaa, -
kun hänellä on tämmöinen hölmö mummo, -
joka puhuu aina kaikkea hassua.
Nytkin hän meikkasi minut tähän ohjelmaan.
Hän on oikeasti älyttömän rakas.
Tiedän, että olen nyt sillä paikalla, missä minun kuuluu olla.
Ensimmäisenä työnäni soitin Heikki-papille.
Hän on Männistön pappeja.
Hänen kanssaan olemme useammankin kerran -
pitäneet messuja, jossa olen saarnannut savon murteella, -
enhän minä osaa muuten puhuakaan.
Olen ollut sellaisessa savolaisten messussa -
ja monissa muissa tilaisuuksissa.
Sanoin Heikille, että kun tulen, -
tahdon palkaksi savukuhan.
Kerran saimme sellaisen Heikiltä yllättäin.
Kun olimme lähdössä, hän sanoi lähtevänsä hakemaan eväitään.
Minä kysyin, mitä hänellä on eväänä. Hän sanoi "Savukuha".
Sanoin "Herranen aika. En ole ikinä sellaista maistanut."
Hän sanoi, "Se on aika pieni, mutta siitä riittää teillekin.
Odottakaa. Minä käyn hakemassa."
Se oli juhannuspäivä ja meillä oli juhlaruoka.
Ajattele, uudet perunat ja savukuha.
Se oli aivan älyttömän hyvää.
Älyttömän ihanalta tuntui saada sellainen juhlaruoka.
Edelleen on Heikillä tämä sama systeemi, -
että hän maksaa minun työn savukuhilla.
Viime viikolla, tai viime pyhänä, -
tuolla alakerran ravintolassa pidettiin messu.
Seurakunnasta oli neljä henkilöä siellä.
Siellä oli paljon pyörätuolipotilaita, tai ihmisiä, asukkaita.
Asukkaitahan me ollaan.
Siellä tuntui, että olen ihan omieni joukossa.
Kaikilla meillä on omat vammamme.
Aikoinaan Könkkölältä, -
kansanedustajalta, joka oli pyörätuolissa, kysyttiin -
"miltä tuntuu olla ainut vammainen eduskunnassa?"
Könkkölä oli vastannut "En minä ainut ole. Kaikki me ollaan vammaisia."
Niinhän me ollaan, tavalla tai toisella.
Jotenkin tuntuu, että tämä on minun seurakunta.
Minä saan näille puhua. Olen lähettänyt sanaa kiertämään, -
että jos on jotakin ongelmia, niin minulle saa tulla puhumaan.
Sain kuulla, kun Heikki oli soittanut Railille, -
että täällä on ihmiset rukoilleet ja odottaneet minua tänne.
Raili kohta soitti minulle ja minä kutsuin heidät käymään luonani.
Neljä naista tuli tänne ja he kertoivat, -
että seitsemän vuotta he ovat rukoilleet evankelistaa -
tänne Männistön palvelutaloon.
Seitsemän vuotta, täydellisyyden luku, ja minä olen evankelista.
Kun he kertoivat siitä minulle, niin minulle tuli Herralta sana -
"Kotka on laskeutunut".
Se on yhden dekkarin, kirjan nimi.
Olen sen kymmeniä vuosia sitten lukenut.
Sana tuli niin voimakkaana minulle, että tiesin, -
että olen täsmälleen oikealla paikalla tällä hetkellä. Kotka on laskeutunut.
Silloin minulle tuli mieleen Raamatusta kohta, -
jossa puhutaan tästä.
Jesajan kirjassa puhutaan siitä.
Jesajan kirjan 40 luvussa on tämä kohta.
"Etkö jo ole oppinut, -
etkö ole kuullut, että Herra on ikuinen Jumala, koko maanpiirin luoja?
Ei hän väsy, ei uuvu, tutkimaton on hänen viisautensa.
Hän virvoittaa väsyneen ja antaa heikolle voimaa.
Nuoretkin väsyvät ja nääntyvät, -
nuorukaiset kompastelevat ja kaatuvat, -
mutta kaikki, jotka Herraa odottavat, saavat uuden voiman, -
he kohoavat siivilleen kuin kotkat.
He juoksevat eivätkä uuvu, he vaeltavat eivätkä väsy."
Minä tiedän, olen varma, että nyt toteutuu se näkemäni näky.
Olen ajatellut, että tulee toisia uskovia iso joukko, -
että viimeinkin seurakunnat olisivat yhtä.
Yli seurakuntarajojen on niitä paljon.
Mutta on myös niitä, jotka ovat nääntymäisillään, -
kun heillä ei ole toivoa eikä iloa elämässään.
On heitä, jotka katsovat millainen tämä päivä on.
On nälkää, on sota, Ukrainan juttu, -
Saharasta tulee punaista hiekkaa tuulen mukana Suomeen asti.
Ilmaston muutos, vilja ei kasva, -
on valtava nälkä ja hätä ihmisillä.
On tuhotulvia, on maanvyörymiä, kaikkea mahdollista.
Jotkut tiedemiehet, eri alojen tiedemiehen, ovat tutkineet, -
että tämä maailma pysyy pystyssä korkeintaan 40 vuotta.
Jeesuksen tulo on lähellä. Siksi on tärkeää, -
että joka ainut meistä olisi valmis antamaan itsensä Herran työhön -
koko sydämestään.
Olen sanonut tässä talossakin ja Männistön papeille, -
että kutsukaa minua puhumaan. Ei maksa mitään.
Se kuha riittää kaikilta teiltä, se Heikin savustama kuha.
Minä halua kertoa Jeesuksesta.
Minulla on valtava palo sydämessä, suurempi kuin koskaan ennen.
Olen täsmälleen sillä paikalla, missä minun kuuluu olla -
nyt, kun herätys puhkeaa. Se puhkeaa äkkiä.
Niin. Sinä tiedät millainen on maailmantilanne nyt.
Päällimmäisenä on Ukrainan sota, jossa tapahtuu ihan hirveitä asioita.
On tämä Nato-kysymys.
Mitä me tehdään Naton kanssa?
Meitä haluttaisiin Natoon mutta miten siihen suhtautuu Venäjä?
Niin kauan kun Putin on ollut näkyvillä tuolla Venäjällä, -
minulla on alusta asti ollut jollakin lailla pelko sitä kohtaan.
Mitä se saa aikaiseksi tässä maailmassa?
Miten se hoitaa hommansa? Kokoajan tuntuu, -
että hän ei ole Jumalan siihen tehtävään asettama.
Sieltä tulee vain selityksiä, valheita ja kaikkea sellaista.
Ei järkeviä asioita.
Pelkään myös Suomen puolesta.
Jos kuitenkin Herra varjelisi, että Suomi pysyisi itsenäisenä.
Rukoillaan sitäkin, että Suomen rajojen yli ei tultaisi -
sieltä Venäjän puolelta.
Joissakin profetioissa on puhuttu siitä, -
mutta profetiat tulevat toteen- näytetyiksi vasta kun ne toteutuu.
Ei ole mitään varmaa.
Ei pidä liikaa uskoa profetioihin.
Esimerkiksi Tukholman profetiasta puhutaan paljon.
Se ei ole vielä toteutunut. Toivottavasti ei ikinä toteudukaan.
Ruuanpuute tulee, mistä puhutaan myös Ilmestyskirjassa.
Päiväpalkalla saa ruuan.
Suomessakin on jo nyt sellaista, -
että monilta on mennyt työt, ammatit, ei tarvita.
Ei ole työntekijöitä, joita tarvittaisiin.
On niitä, jotka tarvitsisivat työtä, mutta he eivät kohtaa toisiaan.
On köyhyyttä myös meillä suomalaisilla.
Kaikki tämä, kaikki katastrofit, mitä on ollut, -
sota, nälkä ja hätä.
Ja se, mitä olen hirmu kauan jo pelännyt.
Yhä on hätä ihmisistä.
Olen joskus tästäkin kertonut telkkarissa, -
kun olin ensimmäistä kertaa kotiseuroissa.
Ennen kun aloin puhumaan, se talonisäntä sanoi minulle -
"Kerropa Eliina, rakastatko sinä meitä?".
Katsoin niitä ihmisiä, jotka olivat ympärilläni.
"Enhän minä edes tunne teitä ollenkaan. En tiedä siitä rakkaudesta.
Tämän kansan takia, sen pelastumisen takia, -
olen valmis kuolemaan.
Jos se on rakkautta, niin rakastan."
Tämä on asia, josta Jumala on puhunut minulle pitkään, alusta asti.
Ei Hän ole laittanut minua sokkona menemään eteenpäin -
vaan on näyttänyt, mitä kohti olen menossa.
Herra sanoi alussa, että minun kenttä on koko Suomi.
Muutaman kerran olen ollut Ruotsin puolella, -
kun olin paremmassa kunnossa.
Yhden kerran Kanadan ja USA:n puolella.
Yhden kerran Sveitsissä. Siinä on minun reissut.
Ensimmäisenä iltana Kanadassa ajattelin, -
että voi kun tämä olisi loppu.
Minä en jaksa olla muualla kuin kotona, Suomen maassa.
Minä olen Suomea varten, Suomen evankelista.
Siinä olen oikealla paikalla.
Herra sanoin minulle myös sitä, -
että olen kuin karitsa, joka teuraaksi viedään.
Jollakin lailla oikein tunsin, että minut revittiin irti repimällä.
Kädet ja jalat.
Teurastettiin.
Silloinkin tunsin Jumalan rakkauden valtavana.
Sanoi, että olen siihenkin valmis.
Eihän minun tarvitse muuta kuin mennä ja Sinä annat voiman.
Alusta asti minulla on ollut se ajatus, -
että minut tapetaan Jeesuksen takia jonakin päivänä.
Minulla ei ole minkäänlaista pelko sitä kohtaan ainakaan vielä.
Toivottavasti ei koskaan tulekaan.
Olen tehnyt myös toisen lupauksen Herralle.
Se on semmoinen, -
että sitten kun Jeesus ottaa omansa luokseen, kaikki, -
Hän voisi jättää minut tänne.
Ei sen takia, että olisin niin syntinen,-
vaan sen takia, että silloin on niitä ihmisiä, -
jotka ei pääse ylösotossa Taivaaseen, vaan ovat täällä maan päällä.
He etsivät Jumalan Sanaa eivätkä löydä. Siitä puhutaan Raamatussa.
Ei ole välttämättä Raamattuja. Ne voidaan viedä meiltä pois.
Silloin tarvitaan myös minua ja monia muita evankelistoja, -
jotka kertoo sen, mitenkä Jeesus on sovittanut meidän synnit.
Sinäkin saat ottaa sen vastaan.
Se on sitä aikaa, jolloin meidät tapetaan, -
ja sitä kautta pääsemme taivaaseen. Ainakin minä.
En halua, että yksi ainutkaan joutuisi hukkaan. Eikä Jumala halua sitä.
Minulla on hirvittävä hätä ihmisistä. Haluan, että koko Suomi pelastuisi.
Ja koko maailma pelastuisi.
Se on ainut asia, miksi haluan elää.
Että saan kertoa telkkarissa mahdollisimman monelle, -
miten hyvä Jumala on.
Uskossa elämisestä, vaikka tie on kaita ja kapea, mitä se on.
Kyllä minutkin on pantu nollille tuhannen tuhat kertaa.
Se koulu on kova, minkä Jumala käy meidän kanssa, -
että meistä tulisi työhön sopivia, juuri sellaisia, kuin kuuluu olla.
Luin Raamattua ensimmäiset neljä vuotta.
Herra sanoi, kun muutimme Rautalammelle, -
että minun kuuluu jäädä kotiin.
Luin Raamattua, koska Herra sanoi, -
että minun pitää lukea sitä, koska tulen paljon saarnaamaan.
Minä luin neljä vuotta. Tasin eläkkeellä elettiin.
Eläkkeestä annoin ensimmäisenä kymmenykset Herralle.
Olen varma siitä, että jos en olisi antanut, me ei oltaisi selvitty.
Sillä lailla me selvittiin.
Ajattelin sanoa, vaikka puhun tällaisista kipeistä asioista, -
että jos sinä haluat palvella Herraa, -
niin minun ei ole kertaakaan tarvinnut pelätä tällä tiellä.
Herran rakkaus on niin valtavan suuri, -
että vaikka olisi vaikeatakin, niin kokoajan tietää, -
että Herra hoitaa minua ja muuttaa minua, -
sen näköiseksi kuin haluaa, -
että voisi käyttää minua mahdollisim- man paljon omana työtoverinaan.
Me kaikki ollaan erilaisia -
ja erilaisia ihmisiä Herra tarvitsee, -
koska kaikki ihmiset on muutenkin erilaisia.
Sen takia on tämmöinen hömppä Heinoska, -
jolla ei ole ollut itsesuojeluvaistoa koskaan.
Jumala unohti tahallaan antaa sen minulle -
ja minä puhun ummet ja lammet.
Aikoinaan Tasi sanoi minulle, kun oli luvannut, että saan puhua mistä vaan,
"Ei ole kuitenkaan makuukamarikaan jäänyt rauhaan.
On se siitäkin puhunut."
Muistan, kun puhuin kerran seksistä avioliitossa -
Kerimäen kirkossa, maailman suurimmassa, aika isolle porukalle.
Sen jälkeen yksi mies, -olin silloin nuorehko nainen-
tuli luokseni ja sanoi "Olen 62-vuotias. -
Voi, kun olisin kuullut nämä asiat 20 vuotta sitten. "
Tämmöinen humppalulla olen ja tällöisenä Jumala minua käyttää.
Tuntuu ihanalle olla tämmöinen.
Jos huomaat kuvasta, niin syksystä, entisistä ajoista, olen pienentynyt.
20 kiloa ja se jatkuu edelleen.
En syö suklaata.
Syön terveellisesti ja nautin kaikista ruuista, mitä Juha tuo minulle tänne.
Jatkan kohta seuraavassa jaksossa. Ole mukana.
Jumala sinua siunatkoon. Mieti sitä, että lähdetkö seuraamaan Jeesusta, -
tai haluatko palvella Jeesusta.
Vaikka olen puhunut tällaisia asioita, niin ei tarvitse pelätä.
Jos tulee pelkoa, niin se ei ole Jumalalta.
Jumala hoitaa ehdottomasti rakkaudella.
Hän ei anna meille sellaista iestä, jossa Hän itse ei ole kantamassa.
Jumala on kokoajan sinun rinnallasi.
Jos joudut oikeuteen, kuten Raamatussa sanotaan, -
älä pelkää, mitä sinun kuuluu siellä sanoa.
Sinulle annetaan ne sanat siellä.
Aina sinulle annetaan oikeat sanat.
Ei Jumala kutsu meitä pelkoon.
No niin. Nyt tämä meidän hetki on tässä.
Mieti, miten haluat olla Herraa palvelemassa.
Jokaisella on omat lahjansa.
Puhun siitä vielä myöhemmin, seuraavassa ohjelmassa.
Sinua ei ole kutsuttu pelkoon vaan rakkauteen.
Uskossa eläminen täysillä on yltäkylläistä elämää.
Vaikka sanotaan, että se on kapea tie, se on yltäkylläinen ja ihana, -
maailman ihanin tie, ainut, joka vie Taivaaseen.
Sen takia, älä pelkää. Kaikki on hyvin. Herra hoitaa sinua.
Uskossa Jeesuksen nimessä, aamen.
TV7 kautta voi kaikki kuunnella minun ohjelmia.
TV7 kautta voi myös tukea työtäni.
Minusta on kiva, jos tulet sillä lailla lähettämään.
Jos ohjelmat ovat koskettaneet sinua,-
voit lähettää kirjeen tai kortin TV7:lle ja he lähettävät ne minulle, -
ja voit tukea myös taloudellisesti.
Kiitos, että Herra rakastaa niitäkin, -
jotka haluaa antaa kymmenykset Herralle, Herran käyttöön.
Kiitos sinulle, jos haluat olla minun tukena, -
koska tarvitsen sitä, kun olen riittävän höperö muutenkin.
Jumala sinua siunatkoon. Aamen.
Tekstitys: A. Eskola