No, hei!
Me on yö nukuttu tässä välillä Antin kanssa -
viime puheitten teon jälkeen.
Nyt ollaan sitten aamussa, enkä minä enää muista, -
mitä mä olen puhunut aikaisemmin, mutta jatketaan joka tapauksessa.
Mutta rukoillaan aluksi.
Kiitos, taivaan Isä siitä, että me saadaan tätäkin päivää aloittaa.
Että me saadaan kuulua Sinulle -
ja Sinä rakastat meitä joka ainutta.
Sitä heikointakin, sitä huonointakin, -
sitä, joka lankeaa joka päivä syntiin, monenlaisiin synteihin.
Sinä rakastat joka ainutta.
Nyt me pyydetään taas Sulta sitä Sinun veresi puhdistusta -
ja Sinun veresi suojelua, koska me tarvitaan sitä joka hetkeen -
itsellemme ja rakkaillemme myöskin.
Ota vastaan se Jumalan anteeksi- antamus omalle kohdallesi.
Muista, että kun synnit on anteeksi julistettu, -
niin ne on myös anteeksi annettu.
Nyt rukoillaan, että nämä ohjelmat menisivät silleen, kun kuuluukin, -
Jumalan tahdon mukaisesti, ei minun tahtoni mukaisesti. Aamen.
Tosiaan oli hirveä ilo eilen tehdä niitä ohjelmia.
Siitä on vuosi aikaa, kun olen tehnyt viimeksi TV7:lle ohjelmia.
Nyt sitten joku päivä soitin Ojareksen Martille, -
että olisiko hän kiinnostunut.
Antti Pekki, joka on suurimman osan ohjelmistani ohjannut, sanoi, -
että hän tulee hiihtolomalla Kuopioon ja voisi samalla tehdä.
Olen sen verran väsynyt vissiin sairauksien takia -
ja en ole enää siinä kunnossa kuin 20-vuotiaana.
Niin tuota... Sen takia tuntuu, -
että kun monta ohjelmaa tekee yhteen pötköön tällä lailla, -
niin se rasitus voisi olla liikaa olla Helsingissä yötä -
ja taas aloittaa seuraavana päivänä.
Me ollaan meidän kotona taas. Tämä on toinen kerta jo, -
kun sinä saat olla meidän kotona kylässä, -
kun minä olen teillä ollut moneen kertaan.
Joo, tuota...
Ennen kuin jatkan tuosta, mihin viimeksi lopetin -
eli "Tulta minä olen tullut heittämään" vielä hieman siitä, -
kun olen puhunut niistä, minkälaisia koteja on.
On hyviä koteja -
ja semmoisia, joissa on kaikenlaisia vaikeuksia.
Ja tuota... joissa ei uskota Jeesukseen.
Pärjätään ihan hyvin ilman Jeesusta.
Ja tuota... Sekin on hienoa, että on hyvä avioliitto -
ja hyvä perhe. Sinä voit kiittää siitä Jumalaa.
Paitsi, että sinä et kiitä, kun sinä et usko Jumalaan.
Sitten siinä käy sillä lailla, -
kuten olen jonkun sanonnan kuullut, -
että 'siihen mihin kaatuu, siihen se maatuu'.
Ei jää kuin mullat tähän, ja silloin siihen elämä loppuu.
Mutta ei asia ihan niin ole.
Jumala aikoinaan karkotti meidät siitä paratiisista, -
mutta on viemässä meidät takaisin paratiisiin, oikeaan paratiisiin, -
missä ei ole käärmeitä.
En tiedä, onko oikeita käärmeitä, muttei näitä saatanan käärmeitä.
No, niin. Nyt jatketaan tästä.
Luen uudelleen tämän tekstin vielä. (Luuk. 12:49-50)
"Tulta minä olen tullut tuomaan maan päälle -
ja kuinka toivonkaan, että se olisi jo syttynyt!
Mutta minut on kasteella kastettava -
- ja missä ahdistuksessa olenkaan, ennen kuin olen sen läpi käynyt!"
Siinä Jeesus puhuu siitä Golgatan ristinkuolemastaan.
Se oli just silloin se sopiva aika siihen.
Jumala ajatteli, että nyt on Jeesuksen aika mennä ristille -
täyttämään se tehtävä, -
minkä Hän otti vastaan jo ennen maailman perustamista.
Jumala oli Kristuksessa ja sovitti meidän synnit.
Jumala antoi ainoan Poikansa sinunkin syntiesi takia.
Se ei ollut helppo tehtävä Jeesuksellekaan.
Hän kärsi ihan niin kuin ihminen kärsii.
Hänet oli runneltu ja jotenkin tuntuu, että hakattu.
Sanotaan Raamatussa jossain siitäkin, -
että ei enää ihmisen kaltainen ollut Hänen muotonsa, -
vaan täysin verillä ja ruhjottuna Hän riippui siellä ristillä.
Ja tuota... Sen sanoin kanssa eilen, -
että toinen ryöväreistä sanoi Jeesukselle: -
"Muista minua, kun tulet valtakuntaasi."
Jeesus sanoi: "Tänä päivänä tulet olemaan -
minun kanssani paratiisissa."
Mulle tuli mieleen tämmöinen asia, -
kun sanotaan Raamatussa jossakin, -
että Jumalan valtakunta on sisällisesti teissä.
Niin itse asiassa tosiasia on, -
että Jumalan valtakunta on jokaisessa uskovassa sisällisesti, -
sinussa ja minussa, siitä asti, kun me otetaan Jeesus vastaan.
Me tavallaan eletään jo siinä valtakunnassa, -
vaikka me ei nähdä sitä vielä ja vaikka tehdään paljon virheitä.
Siitä huolimatta me ollaan siinä Jumalan valtakunnassa.
Ja se on se paratiisi.
Ja sinne me ollaan matkalla.
Niin kuin tässä kohdassa on just sanottu siitä, -
että sitten...
tämä Sana niin kuin yllättää: - (Luuk. 12:51-52)
"Luuletteko, että olen tullut tuomaan rauhaa maan päälle?
En suinkaan, vaan riitaa!
Tästedes saman perheen jäsenet ovat eri puolta: -
viidestä on kolme kahta, kaksi kolmea vastaan" jne.
Kun me ajatellaan, että kun se herätys on, -
niin kaikki rakastavat toisiaan. Kaikki ovat yhtä mieltä kaikesta.
Mutta ei olekaan niin, vaan se tuo riitaa mukanaan.
Minkä takia? Sen takia, -
kun saatana tietää sen tarkalleen, että kun herätys tulee, -
niin silloin sillä on mahdollisimman paljon töitä.
Se kun ei halua, että yksikään pelastuu.
Se tekee kaikki mahdolliset vaikeudet ja kiusat siihen, -
että niin ei tapahtuisi.
Minä puhuin siitä koko ajan, että ollaan puhtaina Herran edessä -
ja pyydetään anteeksi syntejämme. Toiseksi me tarvitaan -
Jeesuksen veren suojelu itsemme ja kotimme ympärille -
ja omaistemme, kaikkien rakkaittemme ympärille.
Ja myös tilaisuuksiin, missä me ollaan puhumassa Jeesuksesta, -
me tarvitaan se Jeesuksen veren suojelus.
Kerran olin Kempeleellä muistaakseni puhumassa.
Siellä puhuin henkivaltojen taistelusta.
Minua jännitti etukäteen.
Puhe oli loppunut, eikä mulla puhuessa ollut mitään ongelmaa.
Puheen loputtua mulle tuli muutama ihminen sanomaan: -
"Tiedätkö, koko ajan kun sinä puhuit, -
niin siinä oli kirkon edessä, minun vieressä ja takana -
ja joku istui siinä korokkeen reunalla -
valkopukuisia enkeleitä!"
Jumala oli suojannut minut edestä ja takaa, -
että saatana ei pysty estämään minun puhettani.
Sitä suojelua mä tarvitsen nytkin. Ja me tarvitaan sitä jokainen.
Mitä enemmän me halutaan olla Herran käytössä, -
sitä enemmän me tarvitaan sitä suojelua -
kaikkia saatanan hyökkäyksiä vastaan.
Tuli tässä tänä aamuna mieleen sekin, -
että aikoinaan kun tuo minun Heinonen ei ollut uskossa vielä, -
niin sille ei oikein voinut puhua näistä uskonasioista.
Kerran, kun me Rautalammilla asuttiin, -
ja meinattiin mennä saliin juomaan kahvia, -
se rupesi motkottamaan mulle jostakin oikein kunnolla.
Minä en ääneen pihahtanutkaan, mutta sanoin hiljaa mielessäni: -
"Jeesuksen nimessä minä käsken saatana sinun vaieta."
Välittömästi Tasi oli ihan kuin ennenkin eikä ollut mitään.
Ei se tiennyt, kuka siellä oli asialla.
Kahvit juotiin kaikessa rauhassa, ja sopu oli talossa.
Kyllä saatana kuulee myös, jos me sanotaan ääneti -
näitä asioita, mutta kun on kova hätä, -
niin silloin sinä saat sanoa sen oikein napakasti ja lujasti.
No niin, sitten tuota...
...voi tulla riitoja perheenjäsenten kesken.
Toinen haluaa tulla uskoon, toinen taas johonkin muuhun uskoon, -
enkeliuskoon tai johonkin tämmöiseen.
Enkeleistä puhuminen ei ole mikään todistus siitä vielä, -
että ollaan Jeesuksen omia, -
koska on myös niitä saatanan enkeleitä.
Ne ovat eksyttämässä ja yrittävät eksyttää meitä siitä pois, -
missä meidän kuuluisi mennä.
Älä siis usko liian herkästi kaikkia.
Kun Raamatussa puhutaan, että on lahkolaisuutta ja muuta, -
niin se ei tarkoita missään nimessä meidän kristillisiä kirkkokuntia.
Ne ovat, mitä ne nyt on... semmoisia, -
joissa jostakin ihmisestä tehdään jumala ja tälleen.
Niillä ei ole mitään tekemistä Jeesuksen kanssa.
Nimenomaan kristillisiä kirkkokuntia. Minusta tuntuu pahalta, -
kun Raamatussa on tuo sana 'lahko'.
Minä kun rakastan kaikkia kristittyjä, -
kuuluu ne mihin kirkkokuntaan tahansa: helluntaikirkkoon, -
vapaakirkkoon tai mihin muuhun tahansa.
Mulle joskus tulee joku sanomaan, -
että hänen paikkansa taitaisikin olla helluntaiseurakunnassa.
Silloin en ikinä ole ja toivon, etten ikinä sitä virhettä tee, -
että menisin sanomaan: "Mietihän nyt vähän, ennen kuin tuon teet."
Minä toivotan siunausta hänelle sinne uuteen seurakuntaan.
Toisaalta myöskin, jos joku on muualta halukas tulemaan -
luterilaiseen seurakuntaan, niin rakkaudella sanon: "Tervetuloa!"
Ja tuota niin...
Kun itse olin tullut uskoon, niin Jumalalta kysyin: -
"Mikä on minun seurakuntani? Missä minun pitäisi palvella?"
Minulle kun tuli rakkaus kaikkia kristittyjä kohtaan.
Jumala sanoi vain...
Ei se sen kummin käskenyt pysyä luterilaisessa, mutta se sanoi: -
"Sinun ei pidä ajatella, mitä sinä sieltä saat, -
vaan mitä sinä voit olla siellä antamassa."
Siksi mä olen yhä luterilainen enkä ole koskaan kokenut sitä vääräksi.
Ei siellä aina kaikki mene Raamatun mukaisesti, -
muttei mene muissakaan seurakunnissa, kun ihmisiä ollaan -
ja seurakunnat ovat ihmisten käsissä. Me ei vaan ymmärretä kaikkea.
Meidän pitää hyväksyä se, että me ollaan erilaisia.
Tarvitaan erilaisia seurakuntia, mutta kuitenkin, -
että Jeesus on se pääasia joka ainoassa.
Ainut Jumala, mikä meillä on.
Silloin me ollaan sisaria ja veljiä.
Vaikka Raamatussa puhutaan siitäkin, -
että kun te purette ja syötte toinen toisianne, -
niin älkää toinen toistanne perin hävittäkö.
Kun puhutaan kristittyjen keskinäisestä rakkaudesta, -
niin ei se aina niin hirveän loistavasti onnistu.
Mutta kuitenkin tälleen räpelletään.
Minusta yksi herätykseen kuuluva asia olisi se, -
että meillä olisi se keskinäinen rakkaus, -
niin kuin Jeesus sitä pyysi siinä viimeisessä puheessaan -
ennen ristiinnaulitsemista: "Siitä teidät tunnetaan -
Jumalan lapsiksi, että teillä on keskinäinen rakkaus."
Siis Jeesus sanoo 'jos' teillä on keskinäinen rakkaus.
Se meillä pitäisi olla.
No niin, sitten mennäänpäs eteenpäin.
Joo, siis herätykseen aina kuuluu se, -
että siinä tavallaan sen herätyksen mukana tulee aina myös roskia.
Kun ajatellaan esimerkiksi virtaavaa vettä, -
niin siinä on aina roskia mukana.
Se ei ole niin puhdas, kuin me toivottaisiin.
Siihen aina sekoittuu myös näitä ei-uskovia ja saatanan lähettämiä -
tuomaan omia ajatuksiaan ja omia vetonaulojaan: -
"Meillä on se Jeesus. Teillä ei ole, meillä se on."
Niin se herätys ei ole sillä lailla puhdas, vaan siinä on niitä roskia.
Mutta ei meidän tarvitse piitata niistä.
Tulee piitata vaan siitä, millainen mä itse olen Jeesuksen edessä, -
että mulla itsellä on välit selvänä Jeesuksen kanssa.
Aina heti, kun tajuan, että joku meni pieleen, -
niin pyydän anteeksi. Mä aina puhun siitä anteeksipyytämisestä -
ja anteeksiantamisesta. Minusta ne ovat sitä ihan alkuasiaa.
Sitten... siitä, kun me tarvitaan myös Jeesuksen veren suojelua.
Ei pelkästään veren puhdistusta, vaan veren suojelua.
Se tarkoittaa sitä, että kun ajatellaan Juudasta, -
kun se oli rahakirstun hoitaja, -
niin se sieltä aina pani omaan taskuunsa rahaa, varasti sieltä.
Ja ei tunnustanut syntiänsä.
Siinä tuli tähän verimuuriin aukko, josta saatana pääsi sisälle.
Lopulta Juudas petti Jeesuksen, -
vaikka katui myöhemmin sitä ja tappoi itsensä.
Niin tuota... ettei meistä tulisi Juudaksia, -
että me kielletään Jeesus tavalla tai toisella.
Meidän pitää oikeasti pysyä valveilla ja päivittäin selvittää, -
olenko minä vielä oikealla tiellä.
Vai onko tullut minun ja Jeesuksen väliin jotakin, jota ei saisi olla.
Se on se toinen tärkeä.
Sitten minä etsin täältä...
täältä tuota niin...
Hetkinen... tuon Efesolaiskirjeen.
Mulla on niin risa tämä Raamattu, -
että tässä saa tosissaan etsiä.
Tässä on pitempi pätkä, niin otan ihan käteen.
Että me tajutaan, mitä me ollaan tekemässä.
Efesolaiskirjeen 6. luvusta: - (Ef. 6:10-18)
"Lopuksi: vahvistukaa Herrassa, -
ottakaa voimaksenne hänen väkevyytensä."
Siis me tarvitaan Jumalan väkevyyttä apuna. Meidän voimat ei riitä.
"Pukekaa yllenne Jumalan taisteluvarustus, -
että voisitte pitää puolianne Paholaisen juonia vastaan.
Emmehän me taistele ihmisiä vastaan vaan henkivaltoja -
ja voimia vastaan, tämän pimeyden maailman hallitsijoita -
ja avaruuden pahoja henkiä vastaan.
Ottakaa siis yllenne Jumalan taisteluvarustus, -
niin että kykenette pahan päivän tullen tekemään vastarintaa -
ja selviytymään... [ei meinannut mennä oikein tuo sana] -
selviytymään taistelusta pystyssä pysyen."
No niin, pitäisi vissiin mennä 1. luokalle alakouluun -
opettelemaan kirjaimia. "Seiskää lujina!
Kiinnittäkää vyöksenne totuus, -
pukeutukaa vanhurskauden haarniskaan"
Siinä on se totuus. Kun Jeesus on täynnä armoa ja totuutta, -
niin että totuus on meissä se ensimmäinen, -
kun ollaan Jumalan edessä. Että emme yritä vähän sivusta -
kertoa näitä asioita, vaan sanotaan suoraan, mistä on kysymys.
Sitten toisena siinä on vanhurskauden haarniska.
Se on se Jumalan antama lahjavanhurskaus, -
ei meidän itsemme ottama ja jostakin väkertämä vanhurskaus, -
vaan Jumalan antama lahjavanhurskaus.
"ja sitokaa jalkineiksenne alttius julistaa rauhan evankeliumia."
Se, että meillä olisi halu julistaa Jeesuksesta, -
kertoa ihmisille Jeesuksesta, missä ikinä me kuljetaan.
"Ottakaa kaikessa suojaksenne uskon kilpi, -
jolla voitte sammuttaa pahan palavat nuolet."
Meillä on se usko, siis usko Kristukseen, -
mutta meillä voi olla myös se uskon armolahja.
Eli me uskotaan, että minun Jumalani voi tehdä mitä tahansa!
Sillä ei ole minkäänlaisia esteitä.
"Ottakaa myös pelastuksen kypärä, -
ottakaa Hengen miekka, Jumalan Sana."
Se Jumalan Sana on se ainut taisteluvaruste.
Kun olin sairaana, -
niin mullekin hirveän monesti saatana väitti jotakin, -
joka ei ollutkaan Raamatun mukaista. Oli niin hyvä, -
kun välittömästi Pyhä Henki nosti mieleeni Sanan.
Sanoin: "Sanassa sanotaan näin. Raamatussa sanotaan näin. -
Mene pois siitä valehtelemasta."
"Tehkää tämä kaikki rukoillen ja anoen.
Rukoilkaa joka hetki Hengen antamin voimin.
Pysykää valveilla ja rukoilkaa hellittämättä -
kaikkien pyhien puolesta."
Tämmöiset neuvot meille annetaan taisteluun henkivaltoja vastaan.
Siis meidän pitää tosissamme tajuta, -
että henkivallat ovat voimakkaasti liikkeellä, -
herätyksen aikana erityisen voimakkaasti.
Sen takia meillä pitää olla tämä taisteluvarustus.
Sitten meillä kaikki menee hyvin.
Sitten olen ajatellut ottaa täältä vielä yhden kohdan -
tähän Pietarin kirjeestä. (1. Piet. 5:6-11)
Kehotus nöyryyteen ja valppauteen. Siis tämä on 5. luku.
"Nöyrtykää siis Jumalan väkevän käden alle, -
niin hän ajan tullen korottaa teidät.
Heittäkää kaikki murheenne hänen kannettavakseen, -
sillä hän pitää teistä huolen.
Pitäkää mielenne valppaana ja valvokaa.
Teidän vastustajanne Saatana kulkee ympäriinsä kuin ärjyvä leijona -
ja etsii, kenet voisi niellä.
Vastustakaa häntä uskossa lujina! Tiedättehän, että veljenne -
kaikkialla maailmassa joutuvat kokemaan samat kärsimykset.
Kaiken armon Jumala on Kristuksessa Jeesuksessa kutsunut teidät -
iankaikkiseen kirkkauteensa. Vähän aikaa kärsittyänne -
hän itse varustaa, voimistaa, vahvistaa ja lujittaa teidät.
Hänen on valta iankaikkisesti. Aamen."
Näin sanotaan meille ja näin me saadaan uskoa, että tapahtuu.
Tässä olisi vielä yksi raamatun- kohta, joka tähän kuuluu: -
Roomalaiskirjeen 8. luvusta. (Room. 8:33-39)
Sen on juuri tästä taistelusta henkivaltoja vastaan.
Korostan tätä nyt erityisesti, koska siitä ei puhuta riittävästi.
En itsekään ole puhunut. Kun herätystä odotetaan -
ja ollaan vaan niin mahdottoman iloisia, kun se puhkeaa ja tulee, -
niin sen aikana on myös vaikeuksia, -
koska saatana on elävä saatana ja on liikkeellä.
"Kuka voi syyttää Jumalan valittuja?
Jumala - mutta hän julistaa vanhurskaaksi!
Kuka voi tuomita kadotukseen? Kristus - mutta hän on kuollut -
meidän tähtemme, ja enemmänkin: hänet on herätetty kuolleista, -
hän istuu Jumalan oikealla puolella ja rukoilee meidän puolestamme!
Mikä voi erottaa meidät Kristuksen rakkaudesta? Tuska tai ahdistus, -
vaino tai nälkä, alastomuus, vaara tai miekka?
On kirjotettu: - Sinun tähtesi meitä surmataan kaiken aikaa, -
meitä kohdellaan teuraslampaina. Mutta kaikissa näissä ahdingoissa -
meille antaa riemuvoiton hän, joka on meitä rakastanut.
Olen varma siitä, ettei kuolema eikä elämä, eivät enkelit, -
eivät henkivallat, ei mikään nykyinen eikä mikään tuleva -
eivätkä mitkään voimat, ei korkeus eikä syvyys, -
ei mikään luotu voi erottaa meitä Jumalan rakkaudesta, -
joka on tullut ilmi Kristuksessa Jeesuksessa, meidän Herrassamme."
Siis muista se! Ei koskaan mikään voima voi erottaa meitä -
Kristuksen rakkaudesta. Aamen.
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare