No, hei!
Ajattelin, että alussa ihan rukoillaan, kun ei olla aikoihin nähty.
Kiitos taivaan Isä siitä, että Sinä olet kanssamme tässä ohjelmassa -
ja koko tässä ohjelmasarjassa.
Sinä annat mulle juuri niitä oikeita sanoja, -
jotka hoitavat ja parantavat ja eheyttävät -
ja avaavat sydämemme näkemään, mitä Sinä haluat meidän tekevän.
Herra, tapahtukoon Sinun tahtosi tässä ensimmäisessäkin ohjelmassa.
Sitä me pyydämme, Herra, Sinun kunniasi tähden, -
että Jeesus olisi suuri, -
niin kuin Jeesus on suuri, suurin kaikista. Aamen.
Eikö ole aika jännää nähdä minut taas täällä telkkarissa?
Siitä on noin vuosi, kun viimeksi tehtiin ohjelmia.
Silloin olin melkoisen huonossa kunnossa.
Mulle ei ollut luvattu paljoakaan elinaikaa siinä vaiheessa.
Se laskettiin muutamassa kuukaudessa.
Nyt, kun tätä tehdään, on helmikuu vuonna 2020, -
ja minä jaksan ihan hyvin.
Pyörätuoli minulla on, kun olen niin laiska, etten viitsi kävellä.
Voi olla vähän muitakin syitä, mutta laiskuus on yksi hyvä syy.
Tuota niin... Muut sitten työntelevät minua, minne haluavat -
ja minä vikisen ja menen, minne vievät.
Antti on tullut taas kanssani tekemään tätä ohjemaa meille kotiin.
Tervetuloa meidän kotiin tänne Satamakadulle Kuopioon!
Tämmöistä meillä on. Aika paljon punaista, kun se on mun lempiväri.
Mä tästä sairaudestani ja terveydestäni ja näistä puhun -
myöhemmin lisää, mutta tällä hetkellä minä olen hengissä.
Ihan selvästi elävien kirjoissa.
Se asia, mikä on tullut sydämelleni, -
mistä minä haluan kertoa sinulle nyt, liittyy siihen paratiisiin.
Aloitan sieltä Raamatun ihan alkulehdiltä.
Tästä tulee monta pätkää. Ei tästä ihan alusta, mutta kokonaisuutena.
En osaa sanoa, miten monta, mutta sittenpähän sen näkee.
Tässä 2. luvussa -
Jumala loi maailman ja ihmisen, -
eläimet ja kaiken ja sitten rakensi ihmisen, miehen.
Ja tuota... Sitten Hän rupesi ajattelemaan, -
että se on aika yksinäinen, jos sillä ei ole kaveria.
Sen takia Hän teki myös sitten -
sen miehen kylkiluusta naisen ja vei hänet miehen luokse.
Mies ilahtui ja sanoi: "- Tämä se on! -
Tämä on luu minun luustani ja liha minun lihastani. -
Naiseksi häntä sanottakoon: miehestä hänet on otettu."
Siinä sanotaan myös, että he olivat molemmat alasti eivätkä hävenneet.
Minusta se on hirveän tärkeä Sana tuossa, mitä sanotaan, -
että he olivat alasti eivätkä hävenneet.
Jumala näki alun perin jo, että oli tärkeää, -
että on mies ja on nainen, ja he saisivat lapsia.
Sillä lailla tulisi lisää Jumalalle sitä porukkaa.
Niitä ihmisiä, joita Hän kaipasi rinnalleen, -
joita Hän voi rakastaa ja haluaa rakastaa koko sydämestään.
Siitä lähti ihmiskunta syntymään, miehestä ja naisesta.
Sitten ne olivat siellä paratiisissa.
Siellä kaikki oli muuten tosi hienosti, -
mutta siellä oli myös semmoinen hyvän- ja pahantiedon puu.
Ja tuota... Ajatellaan sitä, että miksi Jumala teki sinne semmoisen?
Niin ihan siitä syystä, että Jumala halusi, -
että ihmiset saavat itse valita, -
haluavatko he elää Jumalan kanssa paratiisissa -
vai lähteä sieltä lätkimään.
Ja tuota... Hän antoi merkit siitä, -
että siihen puuhun ette saa koskea. Kaikki muu on teille luvallista.
Ja käärme oli siellä paratiisissa kanssa.
Se tuli sitten houkuttelemaan ihmistä -
ja sanoi ensin Eevalle...
Siis käärme sanoi Eevalle: -
"Onko Jumala todella sanonut: -
'Te ette saa syödä mistään paratiisin puusta'?"
Nainen vastasi käärmeelle: "Kyllä me saamme syödä -
puutarhan puiden hedelmiä. Vain siitä puusta, -
joka on keskellä paratiisia, Jumala on sanonut: -
'Älkää syökö sen hedelmiä, älkää edes koskeko niihin, -
ettette kuolisi.'" Silloin käärme sanoi naiselle: -
"Ei, ette te kuole. Mutta Jumala tietää, -
että niin pian kuin te syötte siitä, teidän silmänne avautuvat -
ja teistä tulee Jumalan kaltaisia, -
niin että te tiedätte kaiken, sekä hyvän että pahan."
Nainen näki nyt, että puun hedelmät olivat hyviä syödä -
ja että se oli kaunis katsella ja houkutteleva, -
koska se antoi ymmärrystä.
Hän otti siitä hedelmän ja söi ja antoi myös miehelleen, -
joka oli hänen kanssaan, ja mieskin söi.
Silloin heidän silmänsä avautuivat..."
Ja tuota... käärmeen tahtomalla tavalla.
Se oli yksi ainut kielto siellä paratiisissa, mitä ei saanut tehdä.
Ja totta kai käärme houkutteli heidät siihen.
Te tulette niin kuin Jumala näkemään -
ja tietämään ja tuntemaan.
Teistä tulee Jumalan kaltaisia.
Te ette ole vain ihan ihmisiä, vaan teistä tulee niin kuin Jumala.
Se käärme on alun perin ollut Jumalan enkeli.
Lucifer, se kaunein enkeli ja suurin enkeliruhtinas, -
joka lankesi syntiin - juuri tähän syntiin.
Hän halusi olla niin kuin Jumala -
ja yhtä suuri kuin Jumala ja jopa suurempikin.
Hänen mukanaan lankesi myös muita enkeleitä, -
ja Jumala heitti heidät alas maan päälle.
Sieltä maailmaan tuli synti.
Mitä siellä sitten tapahtui?
Kun miehen ja naisen silmät avautuivat näkemään, -
niin ne avautuivat näkemään käärmeen tahtomalla tavalla.
Sillä lailla, että se hedelmä on makea ja sitä on ihana syödä.
Siis niille tuli suomut silmille.
Niillä ei ollut niitä puhtaita silmiä enää, -
jotka Jumala antoi niille alussa. Ne näkivät paratiisin kauneuden -
ja kaiken semmoisen hyvän, mitä siellä oli.
Ja tuota... Itse asiassa se sokaisi -
se saatana, se käärme, niitten ihmisten silmät.
Silloin ne huomasivat olevansa alasti.
Minua on jotenkin koskettanut tämä, -
että ensimmäinen synti, mihin ihmiset lankesivat, oli alastomuus.
Ne häpesivät sitä alastomuuttaan, kun ne katsoivat toisiaan.
Ne menivät piiloon Jumalalta ja peittivät lehdillä itsensä, -
ettei olisi näkynyt sitä alastomuutta.
Jumala etsi heitä ja huuteli: "Missä sinä olet, Aatami? -
Missä sinä olet, Eeva?" Ne sanoivat: -
"Täällähän me ollaan, mutta meitä hävettää, kun me ollaan alasti."
Jumala kyseli: "Mitä te sen tiedätte?"
"Niin no, kun käärme sanoi."
Tästä minun mielestäni alkoi se synti.
Jotenkin tuntuu siltä, -
että porno oli se ensimmäinen, -
joka tuli maailmaan ensimmäisenä syntinä.
Ja miten se kukoistaakaan tänä päivänä!
Tosiasiassa minusta tuntuu, että mihinkään ei niin paljon langeta -
kuin pornoon ja tämmöiseen pedofiliaan.
Voi menettää henkensä jopa, jos internetin kautta kuuntelee...
Sinne voi panna kenen tahansa hienon kuvan -
ja kirjoittaa itsestänsä mitä tahansa tekstiä.
Sitten kun tavataan, niin siellä onkin sitten...
Raiskataan ja kuristetaan se nainen, -
joka on tullut hyvää hyvyyttään nuorena -
eikä oikein ymmärrä näitä asioita. Ja kaikkea tämmöistä.
On pornoluolia ja kaikkea. Minä en ole niissä kyllä käynyt, -
mutta minä olen kuullut, että semmoisia on ja muuta tämmöistä.
Telkkarissa sitä on, internetissä sitä on. Joka laitteesta tulee.
Joka perheessä ei vahdita sitä, mitä lapset katsovat telkkarista.
Sen tähden pitäisi vanhemmilla olla -
se vastuuntunto semmoinen, että katsotaan selkeästi, -
mitä lapset saavat katsoa ja mitä ei, -
etteivät he lähtisi harhaan menemään.
Ja tuota... Sitten Jumala puhui -
Aatamille ja Eevalle siitäkin, tai siis käärmeelle puhui, -
että minä panen vihan sinun ja naisen välille -
ja sinun sukusi ja hänen sukunsa välille: -
ihminen on iskevä sinun pääsi murskaksi, -
ja sinä olet iskevä häntä kantapäähän.
Naiselle hän sanoi: -
- Minä teen suuriksi sinun raskautesi vaivat, -
ja kivulla sinä olet synnyttävä lapsesi.
Kuitenkin tunnet halua mieheesi, ja hän pitää sinua vallassaan.
Ja tuota... Sitten miehelle sanoi Jumala kanssa: -
- Koska teit niin kuin vaimosi sanoi -
ja söit puusta, josta minä kielsin sinua syömästä, -
niin olkoon maa sinun takiasi kirottu.
Kovalla työllä sinun on hankittava siitä elantosi -
niin kauan kuin elät. Maa kasvaa sinulle orjantappuraa ja ohdaketta, -
mutta sen kasveista joudut ottamaan ravintosi.
Otsa hiessä sinun on hankittava leipäsi, -
kunnes tulet maaksi jälleen, sillä siitä sinut on otettu.
Aikamoinen rangaistus Jumalalta tähän miehelle ja naiselle, -
kun ne tekivät sen vihoviimeisen tempun.
He menivät kuuntelemaan sitä käärmettä, -
kun se sanoi, että ette suinkaan kuole, -
vaan te tulette niin kuin Jumala tietämään.
Ihminen silloin jo huomasi, että haluaa olla niin kuin Jumala.
Ihan sama synti, mihin Lucifer aikoinaan lankesi.
Se oli jotenkin semmoinen paikka Jumalalle.
Tässä Sanassa vielä sanotaan ensimmäisen kerran sitä, -
että Jumala itse julistaa siinä evankeliumia.
Evankeliumia siinä mielessä, että hän sanoo siitä, -
että minä panen sinun sukusi ja hänen sukunsa välille -
vihan. Ja tuota...
Ihminen on iskevä sinun pääsi murskaksi, -
ja sinä olet iskevä häntä kantapäähän.
Siinä jo Jumala antaa lupauksen siitä, -
että on tuleva kerran Jeesus, -
joka rikki murskaa käärmeen pään.
Ja sitten niille tulikin paratiisista lähtö, Aatamille ja Eevalle.
Sen takia, että...
ne eivät halunneet kulkea Jumalan tahdon tietä, vaan rikkoivat sen.
Jumala hankki heille vielä vaatteet sinne.
Kun he olivat alasti siihen asti, Hän nahkasta teki heille vaatteet, -
Aatamille ja Eevalle ja karkotti heidät paratiisista.
Ei vihassaan, vaan rakkaudessaan.
Sillä jos he olisivat syöneet siitä elämän puusta, -
niin he olisivat kuolleet silloin lopullisen kuoleman.
Mutta koska he eivät saaneet syödä siitä, -
niin Jumala halusi valmistaa heille toisen tien, elämän tien.
Kun Hän ajaa heidät pois paratiisista, -
niin on valintana elämän tie ja kuoleman tie.
Ja siinä on ihmisestä kysymys. Missä hän haluaa elää.
Haluaako hän elää Jumalan yhteydessä aina -
vai erossa Jumalasta aina?
Jos hän haluaa elää Jumalan yhteydessä, -
niin hän löytää aikanaan paikan sieltä oikeasta paratiisista.
Sieltä paratiisista, joka on luotu kaikkia Jumalan omia varten.
Ja se taas, joka ei halua sinne paratiisiin takaisin, -
niin ne tuhoutuvat ja joutuvat kadotukseen.
Miksei Jumala sitten tehnyt ihmistä semmoiseksi, -
että se ei lankeaisi syntiin?
Totta kai Jumala olisi voinut tehdä sen.
Mutta Jumala ei halunnut minkäänlaisia klooneja, -
että kaikki olisivat samanlaisia, -
vaan että joka ainut ihminen olisi erilainen.
Ja Hän loi ihmisen omaksi ilokseen.
Silloin jo ennen maailman luomista -
Hän oli nähnyt sinut silmillään.
Siellä iankaikkisuudessa Hän oli nähnyt sinut jo -
ja silloin ajatellut, että Hän rakastaa sinua -
ja Hän haluaa sinut omakseen, niin kuin jokaisen meistä.
Mutta kaikki me ei haluta seurata Jeesusta eikä Jumalaa, -
vaan halutaan valita se oma tie, jonkunlainen paratiisi.
Sitä me etsitään vieläkin, -
että löytyisi jostain se oikea paratiisi, -
jossa minun olisi hyvä olla, jossa minä olisin niin kuin Jumala.
Siellä minä nousisin taivaita korkeammalle -
ja mulla olisi valta määrätä ja päättää kaikista asioista.
Semmoista Jumala ei halunnut.
Sen takia Jumala johdatti ihmiset, Aatamin ja Eevan, paratiisista, -
koska Hän ei halua ketään pitää lähellään pakosta, -
vaan omasta halusta meidän kuuluu Jumalan tahdossa elää ja vaeltaa.
Jumala ei pakota ketään olemaan kanssaan, -
mutta kaikkia varten on olemassa paratiisi, -
josta ei koskaan ajeta pois.
Siitä mä puhun näitten tuntien aikana.
Jotenkin tuntuu siltä, että tämä on niin iso asia ja aihe, -
että minua vähän niin kuin arveluttaa se, -
että tuota... Mitenkähän monta puhetta tässä tuleekaan.
Minä otin tämän Päivän tunnussanan ja katsoin, -
mitä tässä lukee 20.2.
Näin sanoo Herra: Minä olen puhunut teille uudelleen ja uudelleen, -
mutta te ette ole kuunnelleet. (Jer. 35:14)
Autuaita ovat kaikki, jotka kuulevat Jumalan sanan -
ja noudattavat sitä. (Luuk. 11:28)
Minusta se on meille aika hyvä Sana tähänkin päivään.
Jumala haluaa johdattaa meitä sittenkin, -
kun meidät on karkotettu paratiisista, oikealle tielle.
Hän on puhunut ja puhunut meille ja puhuu meille jatkuvasti sitä: -
"Tässä on tie. Sitä käykää."
Mutta me aina ja aina uudestaan kieltäydytään -
ja lähdetään niille harhapoluille, jossa me eksytään Jumalasta.
Tuota...
Ajattelin, että sinä, joka et ole vielä tullut Jumalan yhteyteen -
ja nyt katsot tätä ohjelmaa, niin mietipä nyt tällä hetkellä sitä, -
missä sinä olet menossa.
Oletko sinä vielä siellä paratiisissa ja Jumala kyselee sinulta: -
Milloin sinä olet tulossa kotiin. Haluatko sinä kuulua Hänelle?
Haluatko sinä elää pikkulapsesta asti Jumalan yhteydessä, -
niin kuin monia on semmoisia ihmisiä, uskovan kodin lapsia, -
jotka haluavat olla Jumalan yhteydessä ihan alusta asti -
ja oppivat sen jo silloin heti?
Vai haluatko sinä ruveta kokeilemaan niitä omia siipiäsi, -
niin kuin minäkin olen tehnyt - monta kertaa?
Sitten olen saanut laulaa sitä laulua, jossa sanotaan: -
"Oi, Jumala, siipeni murtuneet ota käsiisi ihmeellisiin.
Olen lentänyt liian kauas, olen lentänyt eksyksiin."
Jos me ollaan omassa ohjauksessa ja ajatellaan, -
että kyllä minä ymmärrän ja kyllä minä osaan, -
silloin minun on hyvin helppo tajuta se sillä lailla, -
että en minä muitten neuvoja tarvitse.
Nuorena me yleensä ollaan semmoisia, -
että meillä menee monesti vähän liian lujaa silloin -
ja tehdään virheitä, niin kuin vanhemmitenkin.
Ei se siihen siis välttämättä lopu.
Kuitenkin olisi hirveän hyvä, -
jos me mietittäisiin, missä me ollaan menossa.
Millä tiellä me ollaan menossa? Mitä kohti me ollaan menossa?
Mikä on minun paikkani nyt tällä hetkellä?
Haluanko minä seurata Jumalaa -
vai haluanko minä itse päättää elämästä - ja kompuroida -
ja kaatua monet kerrat?
Minulle tulee mieleen tässä yksi mies, -
joka kertoi mulle... Hän on jo kuollut ja oli silloinkin minua -
huomattavasti iäkkäämpi.
Ja tuota... Hän kertoi mulle, -
että kun hän aina pikkupoikana juosta lönkytti kouluun aamusella, -
niin hän aina kaatui johonkin kantoon tai kiveen.
Hän nousi aina ylös ja seuraavana aamuna aina ihan sama.
Sitä vaan yhä jatkui. Aina se vaan kompastui sinne.
Sitten se sanoi viimein Jumalalle: -
"Jumala, kyllä muistan rukoilla muutenkin, -
vaikken aina kompuroisikaan. Älä anna minun kaatua. -
Kyllä minä rukoilen silti."
Ja sitten hän jatkoi: -
"36 vuotta meni siihen, kun seuraavan kerran rukoilin."
Me tarvitaan niitä kompurointeja oikeasti ihan itsemme takia, -
koska me ollaan semmoisia heikkoja ja oikeasti kompastelevia -
ja kaadutaan. Jos on kapea polku, niin astutaan harhaan helposti.
Ei me joka käpyä huomata siellä tiellä -
eikä kivenlohkaretta, vaan kaadutaan.
Siksi on tärkeää se, että sinä tiedät, minne sinä olet menossa.
Sä olet matkalla sinne Jumalan kouluun, -
jossa opetetaan meille niitä hyviä asioita.
Niitä asioita, mitä me tarvitaan elämässä ja elämän tiellä, -
että me ei jouduttaisi harhaan eikä koskaan kadotuksen tielle, -
vaan pysyttäisiin siinä Jumalan tiellä, Jumalan ohjauksessa.
Sen takia mä pyydän sinuakin nyt, että harkitse, -
mikä tie on sinulla nyt menossa siellä.
Koetelkaa itseänne. Tutkikaa itseänne.
Vai ettekö tunne, että Jeesus Kristus on teissä?
Ellei, niin ette kestä koetusta.
Ei se riitä, että sinä käyt joulun aikaan aattohartaudessa vaikka -
tai jossakin tämmöisessä, kauneimpia joululauluja kuuntelemassa.
Ne ovat hyviä asioita ja oikeita asioita, -
mutta kun olen paljon kuullut nuorilta justiinsa, -
että se hyvin nuorena alkoi jo se viinan käyttö -
ja ennen kaikkea se, mistä aloitin, se seksi, irtosuhteet ja muut.
Mua järkytti kerran, kun minä kuulin sen, -
että nuori pari, tyttö ja poika, rakastelivat -
ja tyttö tuli raskaaksi. Tyttö teki abortin, -
ja poika tappoi itsensä.
Jumala haluaa meille puhtaan elämän, -
jolla me ei rikota itseämme, vaan jossa me parannutaan eteenpäin.
Jatketaan sitten seuraavalla kerralla lisää.
Hei hei sulle! Ja mietipä näitä asioita, -
niin jatketaan sitten toisen kerran. Hei hei!
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare