Tervetuloa ohjelmaan nimeltä Elämäni varrelta!
Tässä ohjelmassa haluan kertoa elämäni kokemuksia, -
jotka ovat opettaneet minua henkisesti ja hengellisesti -
ja kasvamaan ihmisenä yleensäkin.
Joo, nimeni on Hannu Huhtala ja haluan tosiaan kulkea rinnallasi -
näitten asioitten ja tapahtumien kanssa.
Kun me kohtaamme toisiamme, -
niin silloin kysellään yleensä, miten menee -
enemmän syvällisesti ja vähemmän syvällisesti.
Joskus sitten sanomme vähän pitemmän kaavan kautta, -
mitä huolia on.
Kenties emme kuitenkaan aina sano niin suoraan sitä, -
kun meiltä kysytään, että vastaisimme: -
"Juu, olen ihan oikeasti tätä elämääni huolehtimassa. -
Tässä on nyt monia asioita sillä lailla, -
että voimavarojani on vienyt tämä huolehtiminen.
Ja tuota... Miten tästä selvitään?" Se on hyvin rehellinen vastaus.
Kaikki me haluamme ottaa vastuuta elämässä -
ja harjoittelemme elämänhallintaa.
No niin, se on vaan ihmisen osa.
Siis tuo, että olen elämää huolehtimassa.
Muistan, kun olin jälleen kerran ystäväni Hilja Aaltosen luona.
Hän oli tunnettu runoilija, kirjailija, -
opettaja.
Profeetallista Sanaa hänellä oli myös eli hän toimi saarnaajana.
Hän oli erittäin tunnettu ja kuoli 105-vuotiaana.
Hän oli hyvä ystävä, koska me teimme yhdessä lauluja.
Minua on joskus kutsuttu Hilja Aaltosen hovisäveltäjäksi, -
koska olen nämä viimeiset laulut Hiljan kanssa tehnyt.
Olen Suomessa eniten säveltänyt Hilja Aaltosen tekstejä.
No niin, ilo oli tavata hänet ja hänen elämänkokemuksensa, -
kun hän oli nähnyt koko Suomen historian -
sen itsenäistymisestä ihan kuolemaansa asti vuoteen 2013.
Ne keskustelut, jotka sain käydä hänen kanssaan, -
ne olivat erityisen rikkaita ja ne olivat sielunhoidollisia.
Hänen luonaan kävi paljon pappeja vanhainkodissa, -
kun hän oli siellä viimeisiä elinvuosiaan.
Jumala oli antanut hänelle sielunhoitajan lahjan.
Hänellä oli siellä täysiä päiviä, -
kun saarnamiehiä ja tavallisia ihmisiä kävi hänen luonaan -
kertomassa asioita ja rukoilemassa hänen kanssaan.
Hänen rukouksensa olivat aivan mahtavia!
Niissä oli profeetallista syvyyttä.
Ne asiat, jotka tulivat tiedon sanoina ja koskivat tulevaisuutta, -
ovat kyllä käyneet toteen minun elämässäni.
No niin, mutta erään kerran sitten ajattelin, -
että nyt minä otan vanhan kasetti- nauhurini mukaan ja nauhoitan.
Nauhoitan kokonaisen keskustelun Hiljan kanssa, -
että sitten, kun Hilja on poissa, niin saan kuunnella sitä.
On kiva kuulla Hiljan rukouksia ja hänen ajatuksiaan elämästä -
ja niitä ajatuksia, mitkä hän on lausunut minulle rohkaisuksi.
Ja tiedätkö mitä? Kun sitten jälkikäteen vuosien päästä, -
esim. 7-8 vuoden päästä, olen kuunnellut -
niitä keskusteluja, niin olen ajatellut: -
"Hyvänen aika! Olen noin paljon huolehtinut asioista!
Noin paljon kantanut taakkoja!"
Nyt olen joutunut kyselemään: "Hei Hannu, -
onko sinulla yhtään luottamusta? -
Minkä kokoinen Jumala sinulla oikein on? -
Hei, olisit luottanut vähän enemmän!"
Nyt näin jälkikäteen ne tuntuivat - ei niin vaikeilta.
Itse asiassa siinä kuitenkin oli vaikeita jaksoja: -
syöpäsairautta jne.
Olen Raamatusta jo lapsesta asti tutustunut -
esim. kertomukseen siitä, kuinka Jeesus nukkui -
myrskyävällä järvellä veneessä, -
kun opetuslapset pelkäsivät heidän kaikkien hukkuvan.
Olin oikein kipeänä sairaalassa -
ja rukoilin siellä, ja oli valtavan vaikeaa olla, -
niin kuin sairaalassa leikkauksen jälkeen nyt voi olla.
Silloin on joskus tullut sanottua suoraan Jumalalle.
Onko lupa sanoa suoraan Jumalalle? On. Hän ymmärtää ihmisyyttä.
Sinä olet Hänen lapsensa, jos haluat.
Minä olen sanonut näin: "Hei, minun veneessäni ei nukuta! -
Minun veneessäni ei siis nukuta! -
Kyllä Sinä silloin opetuslasten veneessä nukuit, -
mutta hei, tämä tuntuu liialliselta."
Hei, oletko sinä joutunut herättelemään Jeesusta, -
harmittelemaan tätä asiaa?
Hei, meillä voi olla hyvin kolhiintunut usko, -
joka on tullut ikään kuin invalidiksi, -
niin että tähän juttuun ei voi täysillä nojata.
Jumala on ollut liian paljon hiljaa, -
liian ratkaisevissa paikoissa pettänyt.
Minä en tuntunut pääsevän siitä mihinkään.
Kun olin leikkauksessa, minulla ei ollut yhtään hengellistä tuntemusta.
Minulla oli pettymyksen tunne, kun en tuntenut lohdutusta.
Muut tuntuivat pääsevän samanlaisesta leikkauksesta -
ihan pienillä vaivoilla. Minä sain 5 pussia verta, -
ja lääkäri sanoi: "Hannu, sinä et pääse nyt ihan niin helpolla, -
kuin olet itse ajatellut."
Missä olit, Jumala, kun kaikki harmitti ja tuntui, -
että ei yhtään siunaavaa ajatusta -
eikä rukousta jaksa tulla mieleen.
Sitten, kun olin tervehtynyt -
ja jurputin tästä Jumalalle pitkän, pitkän aikaa: -
"Hei, missä Sinä olit? Eikö Sinun kuulu just noissa kohden olla -
ihmisen elämässä? Olet selityksen velkaa."
Hei, nyt haluan sanoa sinulle tärkeän asian: -
Sinä keikutat itse sitä venettä, kun luulet hukkuvasi.
Kyllä Jumalalla on hallinnassa nämä asiat.
Jouduin sanomaan Jumalalle näin: "Hyvä on, minä en ymmärrä asioita.
Annan Sinulle tavallaan anteeksi sen, että et ole selittänyt näitä", -
vaikka ei tällaisissa asioissa voi Jumalaa noin tilille laittaa, -
mutta Hän kestää sen. Hän tahtoo, että keskustelet -
elämän kamppailuissa Hänen kanssaan -
ja joskus esität vastalauseen.
Mikä on kasvun ehto? Kuuntele tarkkaan!
Se on se, että et voi vaatia Jumalaa tilille -
selittämään kaikkea, mitä sinun elämässäsi tapahtuu.
Hän ei tule niitä selittämään.
Ei. Hän kertoo ne kerran taivaassa.
Mutta sinun uskosi eikä sinun luottamuksesi kasva, -
jos jäät junnaamaan siihen, missä olit.
"Miksi nukuit minun veneessäni?" Kyllä Jumala ne selittää -
ja vaikeitten aikojen yli sinut johdattaa.
Jumala kasvattaa meitä luottamaan ja uskomaan, -
ja me totisesti vuosien varrella näemme, -
että olisipa siltikin kannattanut ihan levollisesti vaan luottaa.
Onko sinulla tällainen este? Ei enää kannata jurputtaa.
Sano Jumalalle: "Hyvä on, minä annan tämän olla. -
Jatketaan eteenpäin." Kun olin sen sanonut, -
minulle tuli valtava rauha. Kaikki asiat nollaantuivat.
Ja olen edelleen iloinen, että saan olla uskossa.
Herra, siunaa meitä epäilijöitä.
Herra, kiitos, että kuljet rinnalla.
Meille laulaa nyt Inventus- lauluryhmä laulun Rakastaa.
Ole siunattu!
Niin paljon anteeksi hän sai.
Siksi rakastaa hän yhä vain -
koko sydämestään Sinua.
Malja vuotaa yli kiitosta.
Kun paljon anteeksi näin saa, -
tahtoo Herran läheisyyttä vaan, -
kuulla lisää armon sanomaa.
Rakkautta sydän janoaa.
Elä rohkeasti vaan, kyllä sua kannetaan.
On Jumalasi totta, luota vaan.
Elä rohkeasti vaan, kyllä sua kannetaan.
On Jumalasi totta, luota vaan.
Kun luuli kaiken sortuvan, -
tuli silloin Jeesus luoksensa.
Yli kaiken tuomion hän sai -
kuulla sanat: "Minä armahdan."
Ei enää pimeyttä vain, -
koska toivon Jeesukselta sain.
Hei, rakastan TV7:ää siksi, että se lohduttaa, rohkaisee ja auttaa.
Siksi on hyvin tärkeää, että meillä on kristillinen TV-kanava.
Me voimme olla tukemassa tätä ihanaa kanavaa -
soittamalla numeroon -
0600-10177.
Puhelun hinta on noin 12 euroa.
Myös tilitiedot näkyvät ruudussa.
Kiva, jos haluat olla mukana -
rakentamassa näitä hengellisiä ohjelmia. Kiitos sinulle!
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare