Hyvä ystävä! Tervetuloa Eläimet opettavat -sarjaan!
Tässä jaksossa käsittelen otsikkoa Näkymättömän näkeminen.
Mehän näemme vain tietyt valon aallonpituudet.
Tunnemme lämmön ihollamme ja aistimme lämmön lähteen suunnan, -
mutta kohteen näkeminen vaatii infrapunakameran tai yönäkölaitteen
Yllättävän monilla eläimillä kuitenkin on -
ikään kuin tehdasasennetut infrapunakamerat.
International Society for Optics and Photonics puhuu -
"luonnon infrapunakerhosta".
Tutkijat ovat yrittäneet kopioida näiden eläinten ratkaisuja.
Eräät katkaravut "näkevät" merenpohjan mustat savuttajat -
eli paikat, missä maankuoresta pulppuava ylikuumentunut vesi -
läpäisee merenpohjan. Ne näkevät siis kuuman veden -
valaistuna suihkulähteenä syvyyden pimeydessä.
Monet käärmeet aistivat saaliin lämmön erityiselimillä, -
jotka toimivat neulanreikäkameran tavoin -
ja tekevät kohteesta eräänlaisen infrapunakuvan.
Jotkut perhoset löytävät infrapuna- säteilyn avulla kasvin, -
johon munivat. Punkit ja verta imevät lepakot löytävät -
tasalämpöiset uhrinsa lämpösäteilyn avulla.
Kuinka biologit voisivat liittyä infrapunakerhoon?
University of Massachusettsin Gang Han ehdottaa -
bionista ihmistä, jonka verkkokalvolle on asennettu -
infrapunasäteilyä aistivia nanohiukkasia.
Tähän mennessä tekniikkaa on kokeiltu vain superhiirillä, -
mutta tulevaisuudessa ehkä ihmisillä.
Sitä voitaisiin käyttää kömpelöiden pimeännäkölaitteiden asemesta.
Tässä artikkelissa käsitellään myös käärmeiden neulanreikäkameroita.
Infrapunasäteilyllä havaittu kuva on myös välitettävä aivoalueelle, -
joka pystyy sen tulkitsemaan ja antamaan toimintaohjeet lihaksille.
Tätä suoritusta hehkutetaan tavan mukaan -
evoluution insinööritaidon upeana saavutuksena.
Tutkijat, jotka ovat ateisteja tai uskovat evoluutioon, -
puhuvat, että evoluution insinööritaito on tehnyt upean saavutuksen.
Tämä on aika huvittavaa puhetta.
Ikään kuin evoluutiolla olisi joku insinööritaito.
Kuten olen useasti sanonut, niin eivät miljoonat vuodet näitä kehitä -
vaan ne johtavat prototyypin tuhoon.
Seuraavassa sukupolvessa on niitä perimän kopiointivirheitä, -
jotka 10 000 - 100 000 vuodessa tuhoavat -
ja vievät sukupuuttoon suvullisesti lisääntyvät monisoluiset.
Tämä on selvää, mutta sitä ei haluta nähdä, kuulla eikä myöntää.
Sinä voit sen tajuta, että miljoonat vuodet tuovat vain tuhon.
On merkillisen vaikeaa myöntää tätä, mutta sen ymmärtää vasta, -
kun tajuaa, että se on filosofista taistelua Jumala vs. ateismi.
Siinä ei anneta periksi, koska sitten pitäisi antaa kunnia Jumalalle.
Sitähän langennut ihminen ei halua tehdä - maksoi mitä maksoi.
Ikävä kyllä tätä evoluution ateistista liturgiaa -
syötetään joka tuutista tiedeohjelmissa, -lehdissä, -
koulussa, yliopistossa väsymykseen asti, -
kun lapset ja nuoret aivopestään uskomaan evoluutiokertomuksiin.
Ajattelin ottaa seuraavaksi esiin norsun.
Olen Afrikassa nähnyt paljon norsuja.
Ne ovat huiman pelottaviakin otuksia.
Zimbabwessa ajoimme kerran vaimon kanssa autolla.
Olimme ajaneet pitkän matkan, ja alkoi väsyttämäänkin.
Olin auton ratissa ja huomasin tosi komean harmaan kallion.
Mitä ihmettä? Kallio liikkui!
Se olikin iso uroselefantti, joka käveli auton eteen.
Jäykistyin kauhusta, kun tiesin, mitä voi tapahtua.
Jos se on huonolla tuulella, se kippaa auton katolleen.
Äkkiä pakki päälle ja pois maisemista.
Usein siellä joutui perääntymään ja pakittamaan kilometrejä, -
jos tuli elefantteja vastaan. Ei niiden kanssa ole leikkimistä.
Silti on se niin upea ja vaikuttava eläin!
Norsun kärsä on hieno laite.
Sitä on käytetty robottikäden mallina.
Proviisoriystäväni apteekissa on automaattilaite.
Ison varaston hyllyjen välissä liikkuu robotti.
Ohjeet saatuaan se käy ottamassa hyllyltä tietyt lääkkeet, -
tuo ne tiskille ja säästää paljon vaivaa.
Norsun kärsää on käytetty robottikäden mallina.
On yritetty tehdä yhtä hyvää robottia tuotteiden poimintaan.
Ihmisen tekemät robottikädet ovat varsin kömpelöitä.
Siksi ne voivat olla jopa vaarallisia.
Uusia robottikäsiä suunnitellaan siis norsun kärsä esikuvana.
Kärsä pystyy sekä tarkkuutta että voimaa vaativaan työhön.
Se voi repäistä puusta oksan, -
mutta pystyy noukkimaan myös ruohonkorren maasta.
Tutkijat hämmästyivät, kun ilmeni, -
että kärsä toimii 40 000 lihaksen yhteistyönä. Siis 40 000 moottoria.
Näin monen moottorin samanaikaiseen käyttöön ei nykyteknologia pysty.
Tutkijat kehittivät laitteen BHA (Bionic Handling Assistant), -
joka on tehty polyamidista ja matkii kärsän liikkeitä -
täyttämällä/tyhjentämällä pieniä ilmarakkuloita.
Niiden sijoittelu saa liikkeistä monipuolisia.
Laitteen päässä on 3-sorminen tartuntakäsi.
Varren sensorit varoittavat törmäilystä ympäristöön.
BHA-laitetta tarkasteltaessa ei voi välttyä ajatukselta, -
että se on suunniteltu.
Silti norsun kärsä on huomattavasti paremmin suunniteltu, -
koska siinä 40 000 lihasta toimii yhteistyössä.
Millainen tietojenkäsittely ja bio-ohjelma siellä on takana?
Sitä voidaan vain aavistella. Tässäkin Jumalan suunnittelu -
voittaa 40 000 - 0 -
ihmisen insinööritaidon parhaat suoritteet.
Väsymykseen asti väitetään, ettei luonnossa ole mitään suunnittelua.
Se alkaa kuulostaa jo aika naurettavalta.
Sen ymmärtää, kun tajuaa, -
että jos evolutionistit myöntäisivät yhden tapauksen suunnittelun, -
vain yhden, niin evoluutioteoria kaatuisi kuin keila, -
ja Jumalalle pitäisi antaa kunnia. Sen takia suunnittelua ei sallita.
Jos puhut suunnittelusta, joudut vaikeuksiin -
ja voit saada potkut tutkimus- laitoksesta sanasta suunnittelu.
No, norsun kärsä voi myös imeä jopa 14 litraa vettä.
Aiemmista jaksoista muistat, -
että kameli voi kulauttaa 200 litraa vettä, -
mutta norsun kärsään voi imeä jopa 14 litraa vettä.
Sitten vesi ruiskutetaan suuhun tai kylvyn aikana selkään.
Se ottaa päälleen 14 litran suihkun.
Kärsää voi käyttää myös snorkkelina 2 metrin syvyyteen asti.
Jokea ylitettäessä vain snorkkeli ylös ja menoksi.
Kärsällä voi tervehtiä ja hyväillä toista norsua.
Kärsän hajuaisti on ylivertainen. Liikuttelemalla sitä periskooppina -
norsu havaitsee ruohikossa käärmeen jopa satojen metrien päästä.
Kuivina kausina kärsää voi käyttää veden paikallistamiseen -
ja jopa 3 metrin syvyisten vesikuoppien kaivamiseen -
ja kuoppaan tihkuvan kosteuden imemiseen.
Siis varsinainen monikäyttökärsä. Kärsä aistii myös ilman värähtelyn, -
ja norsut voivat kuunnella auskultoimalla maan pintaa -
lääkärin käyttämän stetoskoopin tavoin.
Näin ne havaitsevat signaaleja kaukaakin.
Norsut kommunikoivat puhaltamalla kärsällään kuin trumpetilla.
Ääni on kova, kun hyökätään hyeenan kimppuun -
tai vaimeampi, kun viestitään muille norsuille.
Kärsällä lähetetään myös visuaalisia signaaleja.
Pystyssä oleva kärsä voi olla varoitus -
ja alas laskettu kärsä merkki alistumisesta.
Kaikki paikat ovat siis täynnä suunnittelua -
ja taustalla olevia bio-ohjelmia.
Nykytietokoneohjelmat auttavat ymmärtämään, -
että luonnossakin tarvitaan huimia tietoteknisiä ratkaisuja/ohjelmia.
Hyvä esimerkki on se, kun mehiläiset ratkaisevat -
matkustamiseen liittyvän ongelman supertietokonetta paremmin.
Miten kauppamatkustaja valitsee edullisimman reitin A:sta B:hen, -
jos se käy esim. 50 kohteessa/pv esittelemässä tuotetta?
Ongelma on ihan todellinen, haastava ja hyvin vaikea.
Lontoon yliopiston tutkijat käyttivät tekokukkia.
Mehiläisten todettiin ratkaisevan ongelmat nopeasti -
- jopa satoihin kohteisiin samalla kertaa.
Prof. Lars Chittka totesi näitten lentävän satojen kukkien välillä -
aina lyhintä reittiä palaten sieltä aina suoraan pesään.
Mehiläiset pystyvät tähän, vaikka näkisivät kukat eri järjestyksessä.
Tutkijat toivovat, että samaan pystyvä -
mehiläisaivojen kokoinen tietojen- käsittelylaite joskus kehitetään.
Se säästäisi paljon matkustus- kustannuksia.
Tämä kertoo paljon mehiläisen suunnittelijasta.
Niillä oli pellossa satoja tekokukkia, joissa oli mettä.
Kukkien paikkaa vaihdettiin.
Mehiläiset tekivät joka kerta keruureitin -
käyttäen mahdollisimman vähän energiaa.
Ne menivät aina lyhintä reittiä kukasta toiseen säästäen energiaa.
Ne ratkaisivat satojen kohteiden hallinnan -
lyhintä mahdollista reittiä pitkin silmänräpäyksessä.
Ne laskivat tietokoneessaan reitin ja toteuttivat sen.
Tämä on niin vaikea ongelma, että näitten kanssa painitaan koko ajan.
Rahaahan säästyisi valtavasti, -
jos voisi päivän käynnit monessa eri kohteessa ratkaista -
mahdollisimman taloudellisesti. Tämä vain kuvaa sitä, -
mitkä aistit, mikä teknologia -
ja millaiset tietokoneohjelmat siellä on takana.
Perimähän on täynnä päällekkäisiä tietokoneohjelmia.
Yksi koodi perimässä voi vaikuttaa 12:een tai 20:een eri rakenteeseen -
tai järjestelmään. Se on myös koodattu päällekkäin moniulotteisesti.
Sen 4. ulottuvuus tulee siitä, että se on myös muuttuva ohjelma.
Se vastaa muutoksiin esim. vähän mutkikkaamman epigenetiikan kautta.
Perimä on 4-ulotteinen, elävä, reagoiva tietokone, -
jonka toiminnasta ymmärretään kovin vähän.
Kaikki 10-20 vuotta sitten biologiassa opetettu on -
täysin vanhentunutta ja olemme siirtyneet ihan uuteen -
tietojärjestelmien, monimutkaisten koneiden ja bio-ohjelmien aikaan.
Tämä kaikki kertoo yksiselitteisesti, että on olemassa -
aineen ulkopuolelta tullut äly, joka on ohjelmoinut koko luomakunnan.
Kiitos mukanaolosta!
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare