Hyvä ystävä! Tervetuloa Eläimet opettavat -sarjaan!
Tässä sarjassa on käsitelty suuria ja pieniä eläimiä, -
nopeita ja hitaita eläimiä.
Lentokorkeusennätyseläin on seuraavana vuorossa.
Joitakin vuosia sitten ensimmäinen ihminen kiipesi -
ilman happilaitteita maailman korkeimmalle vuorelle, -
Mount Everestin huipulle. Se onnistui.
Yläleirissä pitää olla jonkin aikaa jotta elimistö tottuu olosuhteisiin.
Mitä kauempana on korkealla vuoristossa, -
sitä enemmän tulee punasoluja ja mahdollisuutta kuljettaa happea -
veressä aivoihin. Treenaamalla sekin onnistuu.
Ensimmäinen ihminen, joka ilman happilaitteita kiipesi yli 8 km:iin -
huohotti tyytyväisenä, että ensimmäisenä pystyi siihen.
Oli kova juttu! Vähän on happea, -
mutta olen kova mies, kun tein tämän!
Hän istui huilaamassa Mount Everestin huipulla.
Yhtäkkiä kuului ääni: Viuh! Viuh! Viuh!
Hän katseli ällistyneenä, kun hanhiparvi pyyhkäisi hymyillen yli -
yhtään hengästymättä - lunkisti ja rauhallisesti.
Miten on mahdollista, että linnut lentelevät korkeuksissa -
ilman mitään vaivaa? Mistä happi tulee? Miten tämä kaikki toimii?
Lintujen lentokorkeusennätys on -
suomukorppikotkan 11,3 km. Mistä se tiedetään?
Joitakin vuosia sitten Saharassa tutkijat lensivät lentokoneella.
Yhtäkkiä siellä korkealla jokin rysähti konetta vasten.
Mitä ihmettä tapahtui? Kone laskeutui nopeasti kentälle, -
ja katsottiin, mikä heihin törmäsi. Koneesta löydettiin -
suomukorppikotkan höyheniä.
Kone oli törmäyshetkellä 11,3 km:n korkeudessa.
Se on upea lintu, joka lentelee Saharassa korkeuksissa.
Se näkee tarkalla näöllään, missä olisi syötävää, -
ja sitten syöksyy nappaamaan saaliin.
Tämä on hieno lintu. Sen siipien kärkiväli on yli 2,5 metriä.
Linnun pituus on 1 m eli se on komea ilmestys.
Linnuilla on todella ihmeelliset keuhkot.
Aiemmin puhuin, että dinosauruksilla ehkä oli myös -
läpivirtauskeuhkot. Niitten massa oli näet valtava, -
ja sen hapettaminen vaati erityisiä järjestelyjä.
Varsinkin Sauropodi, joka voi painaa 120 tonnia -
ja oli 40 m pitkä. Pää oli kuin hevosella.
Henkitorvi oli valtavan pitkä, 15 m.
Miten sinne saatiin tarpeeksi happea, -
varsinkin jos se oli tasalämpöinen ja aineenvaihdunta vilkasta?
Siihen on monia erilaisia ratkaisuja, mutta ehkä näillä oli -
läpivirtauskeuhkot, jotka imuroivat kaiken hapen talteen.
Läpivirtauskeuhko tarkoittaa sitä, että ei ollut keuhkorakkuloita, -
joita meillä on 300 miljoonaa kummassakin keuhkossa -
vaan parabronkuksia. Sisään- ja uloshengitysvirta menee -
läpivirtauskeuhkoilla aina samaan suuntaan.
Veri parabronkuksissa kiertää vastakkain.
Vastavirtaperiaatteella ne voivat imuroida -
mahdollisimman paljon happea talteen.
Suomukorppikotkat lentävät ihan helposti 11,3 km:ssä, -
missä ihminen kuolisi, koska niillä on läpivirtauskeuhko.
Nyt tietysti seuraava kysymys on, miten paljekeuhkoista ilma menee -
toistuvasti sisään ja ulos. Kun siirrytään läpivirtausmalliin, -
kauanko pystyy pidättämään hengitystään, -
että vaihdetaan koko keuhkosysteemi?
Ei se ole mahdollista. Ne on luotu tällaisiksi.
Kalat hengittävät kiduksilla.
Niillä on uimarakko, ja kun ne lähtivät kävelemään, -
niin esitettiin, että uimarakko olisi kehittynyt keuhkoksi.
Näitä tarinoita kerrotaan tieteellisinä tosiasioina.
Nyt taas humpuukitutka päälle.
Erota tarinat tosiasioista eli laboratoriossa toistettava tiede -
alkuperätarinoista, joiden tarkoitus on kumota Jumala.
Ymmärrät, ettei tällaisia ihmeitä tapahdu, -
että kalan uimarakosta tulisi keuhkot -
tai paljekeuhkosta tulisi läpivirtauskeuhko. Täyttä hassutusta!
On lupa kysyä ja vaatia selityksiä.
Jotkut uskovat eivät halua opiskella luonnontieteitä, -
etteivät menetä uskoaan. Asia on täysin päinvastoin!
Mitä enemmän opiskelee luonnon- tieteen yksityiskohtia, ratkaisuja, -
sitä vahvemmin uskoo Luojaan, luomisen aikatauluun -
ja Raamatun ilmoittamaan historialliseen aikatauluun.
Linnuilla on siis ihmeelliset keuhkot.
Niiden lento hyvin korkealla vaatii erityisjärjestelyjä hapen turvaamiseksi.
Se on tämä läpivirtauskeuhko -
eli hapekas ilma virtaa keuhkojen parabronkuksissa samaan suuntaan.
Jännää on, että linnun lentolihaksetkin ovat valtavat.
Jos käsittelee broileria, niin usein tartutaan lentolihaksiin, -
koska se on se hevin osa.
Lentäessä ne valtavasti kuumenevat. Sinne on järjestetty ilmajäähdytys.
Läpivirtauskeuhko toimii myös ilma- jäähdytyksenä kupla-VW:n tavoin.
Ei siinä ole jäähdytysvettä, vaan ilma jäähdyttää sen.
Jumala on keksinyt aika mainiot ratkaisut -
eli yhtä aikaa ratkaistu hapetus ja ilmajäähdytys.
Lisäksi niillä on kevyt ja luja rakenne kuten lentoliskoillakin.
Rakenne on optimaalinen. Luut ovat ohuita, kevyitä ja onteloisia -
läpivirtauskeuhkoon liittyen. Sillä tavalla lintu pysyy ilmassa.
Läpivirtauskeuhkoratkaisu on äärimmäisen nerokas.
Se osoittaa huippuinsinööritaitoa.
Jos suomukorppikotka lentää ylhäällä yli 11 km:ssä, -
niin mikä lintu menee syvimmälle veteen?
Lintujen sukellusennätys on keisaripingviinillä.
Se sukeltaa 600 metriin ja on veden alla jopa 22 minuuttia.
Ihminenhän ei pysty noin vain sukeltamaan 600 metriin.
Siinä on ongelmia, joihin en tällä kertaa mene sen tarkemmin.
Pingviinit voivat siis sukeltaa noin syvälle ja olla siellä 22 min.
Sitten se juo merivettä. Miten se on mahdollista?
Nielemästään suolasta se pääsee eroon kahden suolarauhasen avulla.
Näin se siis pääsee eroon liiasta suolasta.
Sillä on lisäksi erilaisia teknisiä ratkaisuja.
Linnuilla oli vastavirtakeuhko.
Näillä on vähän vastaava lämmönvaihdin koivissa, -
ilmalämpöpumppu leikkisästi sanoen.
Pingviinit uivat kuin torpedot.
Sen on pakko uida niin, koska se menee avannosta veteen.
Läpyskäjaloillaan se pääsee avannosta jään päälle vain, -
jos se torpedona syöksyy avannosta, -
pomppaa 2 m ilmaan ja lentää jäälle. Muuten se jäisi veteen.
Se on rakennettu torpedoksi, jotta se pääsee myös pois.
Yksi suurimmista koskaan eläneistä pingviineistä oli -
sukupuuttoon kuollut Anthropornis Nordenskiöld, -
joka oli vielä isompi eli pystyasennossa 170 cm pitkä -
ja painoi mahdollisesti yli 130 kg.
Vedessä se lensi kuin torpedo.
Siivet ovat melamaiset evät, joilla se vauhdittaa menoa.
Keisaripingviini on linnuista kookkaimpia.
Sen paino voi olla noin 50 kg ja pituus 1,5 m.
Se voi paastota jopa 3 kuukautta lisääntymiskauden aikana.
Se on siis syömättä Etelämantereen sydäntalvella.
Siellä voi olla pakkasta -60 Celsiusta, -
ja myrskytuuli voi puhaltaa 200 km/t eli on kamalan kylmä.
Isona ryhmänä ne pitävät toinen toisiaan lämpiminä.
Lämpiminä pysyäkseen pingviinit kerääntyvät tuhansien laumoiksi.
Miksi niiden varpaat eivät jäädy kiinni jäähän, kun on niin kylmää?
Evolutionisti voisi kysyä, mitä sopeumia ne ovat kehittäneet -
pitääkseen itsensä/varpaansa lämpiminä?
Niillä onkin tosi nerokas ja toimiva Jumalan luoma järjestelmä.
Tässäkin yksityiskohdat ovat tärkeitä. Niistä ymmärrät, -
että tämä järjestelmä on jonkun luoma.
Räpylöiden lämpiminä pysyminen perustuu kahteen mekanismiin.
Se voi säädellä lämpimän valtimoveren virtausta varpaisiin -
säätämällä valtimoiden läpimittaa.
Kylmällä valtimoita supistetaan, ja virtaus pienenee.
Lämpimällä sitä lisätään. Suurien räpylöiden kautta -
lämpöä voisi 3 kk:n paaston aikana karata paljon.
Varpaita pidetään vain muutamaa astetta jäätymispistettä lämpimänä.
Tämä on tarkoituksenmukaista. Räpylät eivät näin saa paleltumiakaan.
Toinen mekanismi lämpimänä pysymiseen on -
hyödyntää vastavirtauksella toimivaa lämmönvaihtoa jaloissa.
Siinäkin menee vastavirtaus. Verisuonirakenne on ns. Rete Mirabile.
Sama ratkaisu on kirahvin kallonpohjassa -
ja myös miehen kiveksissä ja munuaisissa.
Kiveksiä pitää jäähdyttää ja munuaisia väkevöittää virtsa.
Vastavirtausta käytetään siis monessa paikkaa.
Valtimot tuovat lämmintä verta/ happea koipiin ja haarautuvat -
pikkuvaltimoverkostoksi, joka liittyy laskimosuoniverkkoon.
Sitä pitkin kylmempi veri palaa jaloista kehoon.
Kun valtimoveri menettää lämpöä, vastakkaiseen suuntaan virtaava -
laskimoveri varastoi sitä ja kierrättää sen takaisin kehoon.
Se ei pääse karkaamaan varpaiden kautta jäähän.
Näin jalkojen uloimmatkin ihosolut saavat happea ilman, -
että lämpöä hukattaisiin ihon läpi.
Jumala on kyllä hauska, koska näin on optimoitu -
energian riittäminen ja se, että räpylät eivät jäädy kiinni.
Kaikki toimii upeasti. Kun kalatkin jäätyisivät siellä kylmyydessä, -
niin Jumala on laittanut Etelämantereen reunoilla -
kaloille pakkasnesteen, etteivät ne jäädy pakastekalaksi.
Pakkasnesteen synty evoluution avulla olisi ihan mahdotonta.
Pohjoisella jäämerelläkin on pakkasnestettä, erilaista kuin etelän.
Sekin kertoo siitä, ettei kahdesti kaloihin voi tulla pakkasnestettä.
Esim. arktinen turska käyttää tätä pakkasnestettä.
Huomaat, kuinka hauska Jumala on. Hän innovoi, keksii ratkaisuja.
Kuka olisi uskonut, että siellä on pakkasnesteitä/lämmönvaihtimia.
Optimaalisesti suunniteltua! Koeta keksiä, -
miten evoluutio olisi vähitellen tehnyt nämä!
Kaikki olisivat jäässä kiinni, tai kalat jäätyneet ilman näitä.
Ymmärrät, että Luoja on kaiken tämän takana.
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare