Hyvä ystävä! Tervetuloa Eläimet opettavat -sarjaan!
Näissä jaksoissa olen kertonut nykyisistä ja muinaisista eläimistä.
Lisäksi olen kriittisesti arvioinut kehitysoppia eli evoluutioteoriaa.
Siinä Darwinin mukaan olisi syntynyt jossain lämpimässä lätäkössä -
solu, joka olisi pikku hiljaa sattumanvaraisten mutaatioiden -
ja luonnonvalinnan avulla kehittynyt erilaisiksi eläimiksi.
Tämä on tarinaa, jota totuutena toitotetaan joka tuutista.
Sitä ei saa kyseenalaistaa. Voi sinua, jos sen teet, -
niin joudut kovan pilkkaryöpyn kohteeksi -
etkä saa mitään luonnontieteeseen liittyviä virkoja.
Tämä on erittäin valitettavaa ja osoittaa, -
miten jyrkästi tieteellistä tutkimusta rajoitetaan.
Tieteellisissä tutkimuksissa tulisi olla -
kaikki mahdolliset selitykset auki ja paras selitys voittakoon.
Aina pitää pystyä toistamaan se laboratoriossa -
tai muuten toistamaan se väite. Muuten mennään sadunkerrontaan.
Ja evoluutiohan on satua.
Prof. Matti Leisola on kirjoittanut mainion kirjan -
Evoluutiouskon ihmemaassa. Hän on huippututkija, professori, -
joka on julkaissut paljon tieteellisiä julkaisuja.
Tämä kirja on käännetty englanniksi, saksaksi -
ja käännetään ehkä vielä arabiaksi. Se on terävä, hauska, -
omaelämäkerrallinen kirja uskovasta professorista, -
joka pitää kiinni linjastaan tiedemaailmassa ja saa kohdata -
paljon pilkkaa, mutta menestyy siellä erinomaisen hyvin.
Kirja todella viihdyttävänä kannattaa lukea.
No, kirjassa kerrotaan evoluutio- uskon ihmemaasta, satujen maasta.
Kirja paljastaa sen, että tiede on kultti alkuperäkysymyksissään.
Se on siis sarja oppilauseita, joita pitää kumartaa -
ja palvoa: ihmisjärjen tuottamia selityksiä tälle maailmalle.
Näennäistieteellisiä tarinoita sommitellaan ateismin pönkittämiseksi.
Tässä kirjassa Evoluutiouskon ihmemaa Leisola osoittaa, -
kuinka koominen tieteen irvikuva evoluutiotarina on.
Siteeraan erästä englanninkielistä kirja-arvostelua, -
joka ilmestyi joitakin aikoja sitten. Lainaus Leisolalta: -
Evoluutio on hidasta ja asteittaista, paitsi, kun se tapahtuu nopeasti.
Se on dynaamista ja luo valtavia muutoksia ajan myötä -
paitsi, kun se säilyttää kaiken ennallaan vuosimiljoonia.
Se selittää äärimmäisen monimutkai- suuden/elegantin yksinkertaisuuden.
Se kertoo, kuinka linnut oppivat lentämään, -
mutta myös sen, miten ne menettivät lentotaitonsa.
Evoluutio teki gepardeista nopeita ja kilpikonnista hitaita.
Joistakin otuksista se teki suuria ja toisista pieniä, -
joistakin upeita ilmestyksiä ja toisista ikävystyttävän harmaita.
Evoluutio pakotti kalat kävelemään ja patisti muita takaisin mereen.
Evoluutio tuottaa uusia rakenteita -
paitsi silloin, kun se säilyttää samoja eri kehityslinjoissa.
Se tuottaa upeasti säädeltyjä rakenteita, -
paitsi silloin, kun se tuottaa epäonnistuneita tekeleitä.
Evoluutio on suuntaa vailla ja sattumanvaraista, -
paitsi silloin, kun se etenee tietyn tavoitteen suuntaan.
Evoluution hallitsema elämä on julmaa olemassaolon taistelua, -
paitsi silloin, kun toisen hyvä asetetaan oman edun edelle.
Evoluutio selittää hyvän ja pahan, -
rakkauden ja vihan, uskonnon ja ateismin.
Tämä onnistuu jatkuvasti kasvavalla aputeoria-armeijalla.
Evoluutio on teorian keksijöiden ykköspropellipää.
Mitä tämä oletuksia laukova neropatti lopulta saa aikaan?
Se pyrkii selittämään kaiken, muttei selitä mitään hyvin.
Tämä on mainio yhteenveto siitä, mitä evoluutio on.
Se on siis teoria, joka selittää kaiken aukottomasti.
Tällainen teoria kuulostaa hyvältä, muttei silti selitä yhtään mitään.
Suosittelen tämän kirjan lukemista. Se on hyvin virkistävää.
Aina sanotaan, että yksikään vakavasti otettava tiedemies -
ei kritisoi evoluutiota. Tämä kirja kumoaa tuon väitteen.
Kyllä näitä tiedemiehiä on paljon. Se ilmenee tästä mainiosta kirjasta, -
jonka Luominen ry. äskettäin julkaisi -
eli Raamattu ei tunne evoluutiota. Täällä on monia huipputiedemiehiä, -
jotka uskoivat evoluutioon, mutta joku kertoi niille, -
ettei siihen ole pakko uskoa ja osoitti sen heikot kohdat.
He löysivät elämälleen tarkoituksen ja totuuden Jeesuksessa.
Jos tieteessä sanotaan jonkin asian olevan totta, -
niin samalla sekunnilla se lakkaa olemasta tiedettä.
Tieteessä ei voi sanoa, että jokin asia on totta.
Siitä tulee filosofiaa eikä se ole enää tiedettä.
Tieteessä on oltava takaportti kumota asia.
Evoluution sanotaan olevan yhtä totta kuin painovoima.
Se osoittaa, että kyseessä ei enää näille ole tiede, -
vaan filosofinen näkemys maailmasta.
Totuuksia on vain yksi, ja me uskovat tiedämme, mistä on kyse.
Jeesus sanoi: "Minä olen totuus."
Raamattu sanoo itsestään, että Jumalan Sana on kokonansa totuus.
Ei Raamattu ole mikään luonnontieteen oppikirja, -
mutta sen totuudet ovat säilyneet tuhansia vuosia.
Tieteen tutkimustulokset muuttuvat jatkuvasti.
Kaikki biologiassa sukupolvi sitten opetettu on täysin vanhentunutta.
Kaikki siellä nyt opetettava totuus on sukupolven päästä vanhentunutta.
Nykyään tilanne on se, että mitä enemmän uutta tietoa tulee, -
- tieteellinen tutkimus on tärkeää -
sitä enemmän osataan kysyä jotain, johon ei vielä ole vastausta.
Kun tiede edistyy, mikä on hyvä, sitä paremmin paljastuu se, -
mitä emme tiedä. Kun opimme jotain, samalla huomaamme, -
että tietämättömyytemme lisääntyy 10-kertaisella vauhdilla.
Tästä on kyse. Tiede ei ole totuus, vaan tutkimusmenetelmä, -
joka antaa hyödyllistä tietoa, lähestyy totuutta.
Ei se sitä silti saavuta, koska totuus on Persoona, Jeesus Kristus, -
joka sanoo itsestään: "Minä olen totuus."
Nyt ajattelin puhua hiukan linnuista.
Jo aiemmissa jaksoissa käsittelin väitettä, -
jonka mukaan linnut olisivat dinosauruksia.
Wikipedian uusimmissa teksteissä lukee, -
etteivät dinosaurukset ole kuolleet sukupuuttoon, -
vaan ovat nykyisin lintuja. Onko asia näin?
Vai onko se väite väärä vai onko se suorastaan koominen?
Voit itse tehdä johtopäätökset -
seuraavien lintujen käsittelyn jälkeen.
No, otetaan esimerkiksi tervapääsky.
Sen siipiväli on 44 cm ja vauhti 110 km/t.
Tervapääsky viettää pesästä lähdettyään -
ensi vuodet lennossa ja laskeutuu kiinteälle alustalle -
vasta pesiessään ensi kertaa 3-4-vuotiaana.
Ajattele, että se heittäytyy pesästä siivilleen -
ja lentää 3-4 vuotta laskeutumatta. Miten se sitten nukkuu?
Ilmeisesti vuorotellen eri aivopuoliskoilla.
Ruokaa se syö ilmasta, joten ei sitä kiinnosta laskeutua, -
koska sen on vaikea päästä siitä siivilleen. Se siis vain lentää.
Sen arvellaan nukkuvan vuorotellen eri aivopuoliskoilla kuten valas.
Valas on ilmaa hengittävä nisäkäs, käy välillä hengittämässä ilmaa -
eikä voi siksi nukkua kuin vuorotellen eri aivopuoliskoilla, -
jotta muistaa käydä hengittämässä.
No, jokainen tehköön omat johtopäätöksensä siitä, -
olisiko tervepääsky kehittynyt Tyrannosaurus rexistä.
Voi niinkin uskoa, jos haluaa, mutta onko siinä mitään järkeä?
Itsehän jokaisen täytyy ratkaista nämä asiat, -
haluaako uskoa tieteeseen, tutkimustuloksiin -
vai näihin evoluutiotarinoihin.
On hyvä ajatella itse ennen kuin päättää kumpaan uskoo.
Linnuthan ovat aika nopeita. Mikä on nopein lintu?
Arvellaan, että se on muuttohaukka, -
joka syöksyy 380 km/t -
eli yhtä nopeasti kuin Kimi Räikkönen Ferrarilla.
Syöksyessään saaliin perään se lentää siis 380 km/t.
Sen siivet on muotoiltu kestämään sen, ja sillä on suojalasit ym.
Se on erittäin tarkkanäköinen ja näkee saaliin.
Pilvenpiirtäjän huipulta se näkisi vaikka muurahaisen, -
joka maassa menee.
Kaikki rakenteet rasittuvat äärimmilleen tuolla vauhdilla.
Se on suunniteltu sitä varten.
Muuttohaukka on nopein syöksyvä lintu, 380 km/t.
Muuttohaukkaa pidetään siis maailman nopeimpana eläimenä.
Painaessaan pystysuoraan alaspäin se voi saavuttaa -
lähes 400 km:n tuntinopeuden.
Tarkka ilmoitettu luku on 389 km/t eli 108 m/sek.
Lentämällä saavutettua lintujen nopeusennätystä pitää hallussaan -
piikkipyrstökiitäjä eli piikkipyrstöpääsky, -
joka on saavuttanut lentonopeuden on 170 km/t.
Maaeläinten nopeusennätystä pitää hallussaan gepardi, -
jolla on iso sydän ja keuhkot, jotta se pystyy juoksemaan.
Vesieläinten nopeusennätystä hallitsee mustamarliini.
Lähdeteoksesta riippuen gepardin nopeus voi olla 90-114 km/t.
Luotettavin tieto lienee 104 km/t.
Purjekalan mitattu nopeus on 109 km/t.
Tämän nopeuden saavuttaminen sisältää uintia ja liukuhyppyjä -
veden pinnan päällä. Samaan nopeuteen pääsee muuten -
australialainen jättisudenkorento Austrophlebia costalis, -
joka on tiettävästi hyönteisistä nopein.
Piikkipyrstöpääsky pääsee siis lentämällä nopeuteen 170 km/t.
Gepardi juoksee jonkin matkaa, muttei kauan ylläpidä ko. nopeutta.
Se on erikoistunut juoksemaan ja kuolee kohta sukupuuttoon, -
koska muut geenit ovat väistyneet nopeiden juoksugeenien tieltä.
Tämäkin kertoo siitä, mitä luonnossa tapahtuu.
Pikku hiljaa ajaudutaan sukupuuttoon -
eikä kehitytä paremmiksi.
Gepardista ei pääse taas takaisin alkukissaan.
Kiitos, kun olit mukana tässä Eläimet opettavat -jaksossa.
Jatkan eläimistä ensi kerralla vielä lisää.
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare