Derek Prince'i Teenistus
Käsk armastada
Osa 1/2
Olen põnevil sellest, mis täna kogeme - usun, et see on Jumalalt.
Usun, et Jumal on valmistanud meile ühe võileiva.
Eile õhtul rääkisime vaimsest sõjapidamisest, täna õhtul samuti.
Täna hommikul räägime armastusest. Meil on kaks täisteraleivaviilu -
väga tervislikud, kuid raske süüa. Kuid nende vahel on meil midagi
väga magusat, väga maitsvat - see on Jumala armastus.
Lugesin Piiblit, nagu ma ikka loen iga päev, ja nägin midagi üllatavat.
Tahan seda teiega jagada. Enne aga küsin teilt sellise küsimuse.
Kas oleksid tõesti põnevil, kui me saaksime mõjutada oma piirkonda?
Kui saaksime mõjutada San Antoniot või Texast - see oleks päris suur töö.
Kujuta ette, kui saaksime mõjutada kogu USA-d. Kas oleksid põnevil?
Usun, et Jumal on näidanud väga lihtsalt Pühakirjast võimaluse,
kuidas seda teha. Ma ei räägi sellest, et kõik saavad päästetud,
vaid, et kõik need inimesed saaksid võimaluse seista silmitsi
Jeesuse tunnistusega väga reaalsel ja võimsal viisil.
Usun, et Jeesus ise selgitas meile, kuidas seda teha saame.
Loen Jh 13:34-35. Need on osa Jeesuse viimastest sõnadest jüngritele.
Jh 13:34-35 "Ma annan teile uue käsu: armastage üksteist!
Nõnda nagu mina teid olen armastanud, armastage teiegi üksteist!
Sellest tunnevad kõik, et olete minu jüngrid, kui te üksteist armastate."
Väga lihtne, kas pole? Kõik teavad, et olete minu jüngrid.
Võite esitada kõigile väljakutse Jeesuse tunnistusega.
Ma ei ütle, et nad kõik pöörduvad, kuid kõik võivad seista silmitsi
Jeesuse tunnistusega. Jeesus ütles, et selle läbi kõik saavad teada,
ükskõik kus te olete. San Antonios, ükskõik kuhu lähete, maailma otsani,
selle läbi kõik saavad teada, et olete minu jüngrid. Nad seisavad
silmitsi Jeesuse reaalsusega ja eluga, mis pühendatud Tema teenimisele.
Kuid mis on see "see"? Mille läbi saavad kõik teada?
Vastus on nii lihtne, et võime selle märkamata jätta.
Teate, ma tulin filosoofia taustast Issanda juurde ja seejärel
Pühakirja juurde. Üks asi, mis on mulle alati muljet avaldanud -
see oli nii muljetavaldav, kui algul Piiblit lugema hakkasin -
see oli lihtsus. Olin harjunud pikkade keeruliste fraasidega.
Filosoof Kant kirjutas ükskord lause, mille pikkus oli üle 2 lk
ilma ühegi punktita. Kujutate ette, kuidas sellist lauset lugeda?
Ja siis tulin Piibli juurde ja Jeesuse juurde ja see on nii lihtne,
nii kahe jalaga maa peal, nii praktiline. See muutis
täielikult mu mõtlemise. Meil oli Lydiaga lühikest aega osadus
Corrie ten Boom'iga, kellest olete kindlasti kuulnud ja kas teate tema
väikest ütlust? "MUSI" - ing KISS - hoia asjad lihtsad, rumal!
See on minu siht. Ma ei ütle teile, et olete rumalad, kuid mu eesmärk on
hoida asjad lihtsana. Kui need lähevad keeruliseks, siis see ehmatab mind.
Mõtlen, et mida ma valesti teen. Nii et see on nii lihtne,
aga mitte täiesti kerge. Jeesus ütles, et selle läbi teavad kõik,
kõik teie ümber seisavad silmitsi tõsiasjaga, et teie usute Jeesusesse.
Nad kõik ei pöördu, kuid kõigile esitatakse väljakutse.
Usun, et meil on kohustus esitada kogu maailmale väljakutse
Jeesuse tunnistusega. Jeesus ütles: "Minge kõike maailma ja
kuulutage evangeeliumi."
Tahan välja tuua veel midagi väga lihtsat. Armastus ei ole valik.
See on käsk. Jeesus ütles: “Ma ei soovita teile, ma ei paku välja.
Ma annan teile käsu. Armastage üksteist.”
Kuidas peaksime üksteist armastama? Samamoodi nagu Jeesus meid.
See on isetu, ennast-andev, kõigepealt teiste kasu otsiv.
Jeesus ütles, et kui sul on selline armastus, märkab seda terve maailm,
sest nad ei näe seda mitte kuskil. Nad näevad isekust, enesekesksust,
rabamist. Võid kogu olukorra revolutsiooniliselt muuta,
kui näitad Jumala armastust. Kuid pea meeles, see ei ole valik,
see ei ole soovitus ega variant, see on käsk.
Seega kui me ei tee seda, mis me siis oleme, ühe lihtsa sõnaga?
Sõnakuulmatud. Just nii. Meil on kaks varianti.
Võime armastada üksteist nii, nagu Jeesus armastas ja
olla kuulekad või mitte armastada üksteist ja olla sõnakuulmatud.
Kuid pea meeles, see ei ole soovitus ega ettepanek.
Jeesus ütles väga selgelt ja täpselt, et see on käsk ja Ta ütles veel,
et see on uus käsk. Juudi rahvas oli harjunud Moosese 10 käsuga.
Mõnes mõttes võib seda kutsuda 11. käsuks ja usun, et
see sisaldab endas kõiki 10 käsku. Kui teeme seda, siis peame
kõiki käske. Selle läbi kõik tunnevad, et olete minu jüngrid, kui
armastate üksteist. Ma annan teile käsu: armastage üksteist,
nõnda nagu mina teid olen armastanud.
Ja ei ole mingeid variante, milline see armastus on.
See ei ole enesekeskne, ennast-imetlev armastus.
See on ennast-andev armastus. Armastus, mis annab elu nende eest,
keda ta armastab. See on väga lihtne, elementaarne ja väga harvaesinev.
Kui küsiksid tänapäeval enamikelt inimestelt Ameerikas, mis on
nende arvamus kristlikest kogudustest, siis nad ei räägiks armastusest.
Maailm ei näe meid sellisena. Leidub imelisi, fantastilisi erandeid,
kuid enamasti näevad nad meid religioossete inimestena.
Inimestena, kel on reeglid; kes saavad kokku imelikes hoonetes.
Nad ei taha sinna sisse minna, kuna nad pole kunagi silmitsi seisnud
selle tõelise tunnistusega. Arvan, et ajalugu tõestab seda.
Ma ei ole kindlasti ajaloolane, kuid tean, et Rooma impeeriumis,
olles võimsamaid, kaua-kestvamaid ja ulatuslikumaid impeeriume
ajaloos, ütlesid uskmatud kristlaste kohta: “Vaadake, kuidas need
kristlased üksteist armastavad.” See oli nende tähelepanek.
Kas jätame San Antonio või Texase või Ameerika inimestele selle mulje?
Kas neil jääb selline mulje meist? “Vaadake, kuidas need inimesed
üksteist armastavad!” Ja see võitis. Kolme sajandi jooksul pidi tolle aja
võimsaim impeerium alluma Jeesuse, juudi puusepa kuulutusele,
kes hukkus roomlaste võllas. Kuidas nad muutusid? Nagu Jeesus ütles:
"Sellest tunnevad kõik, et olete minu jüngrid, kui te üksteist armastate."
Mõelge sellele korraks. See ei ole midagi võimatut meile.
Seda on võimalik teha. Kui meie seda Jumala abiga ei tee,
siis mitte sellepärast, et me ei saa. Vaid sellepärast, et ebaõnnestume.
See on saanud mulle selgeks. Olen evangeeliumi jutlustaja
peaaegu 60 a. Olen käinud rohkem kui 50 maal. Mu raamatud on tõlgitud
üle 50 keelde, kuid kas ma siiski täidan seda ülesannet?
Kas me ikka teeme seda tööd? Kas esitame maailmale väljakutse
selle tunnistusega? Kas maailm, kas Ameerika ütleb täna meie kohta nii,
nagu nad ütlesid esimeste sajandite kristlaste kohta?
"Vaadake, kuidas need kristlased üksteist armastavad?"
Nad ei osanud põhjendada. Nad ei mõistnud.
Erinevast taustast inimesed, rassidest,
sotsiaalsest taustast - mõned orjad, valitseja perekonnast,
kuid nad armastasid üksteist ja see mõjutas kogu Rooma maailma.
Seda on võimalik teha. Jeesus ei rääkinud kunagi tühje sõnu. Ta ütles:
"Sellest tunnevad kõik, et olete minu jüngrid, kui te üksteist armastate."
Nüüd tahan teile rääkida natuke armastusest. See armastus,
millest räägin, ei ole tegelikult üldse emotsioon.
Inimesed lähevad elevile tunnetest. Arvan, et just meie kaasaaegses
kultuuris sõltub väga palju inimeste tunnetest. Kuid see armastus
Jumala rahva juures, millest Piibel räägib, ei ole tunne. See on otsus.
Pöörame Ps 18:2. Need on Taaveti sõnad: "Sind ma armastan südamest,
Issand, mu vägi!" See ei ole emotsioon, see on otsus.
Ps 18:2 "Sind ma armastan südamest, Issand, mu vägi!" Taavet tegi otsuse.
See sõna "armastan" seal ei ole tavapärane heebreakeelne
sõna. See sõna on otseselt seotud emaüsa või sisikonnaga.
Teisisõnu, ameeriklased ütleksid "kõhutunne" või "sisetunne".
Kipume arvama, et selline tunne ei sõltu meist, aga Taavet ütles:
"Issand, ma annan sulle sisemise armastuse,
täieliku pühenduse, kogu mu isik on selle sees." See on otsus.
Oled sa kunagi teinud selle otsuse? Oled sa päriselt otsustanud,
et armastan Issandat kõigega, mis mu sees. Kõik, mis mul on, on Tema oma.
Ma ei hoia midagi tagasi. Ükskõik, mis Ta palub mul teha, ma teen seda.
Siiani tundes oma südant, ja süda on petlik, me ei saa usaldada
oma südameid. Kuid siiani, niipalju kui tunnen oma südant,
olen otsustanud armastada Issandat. Olen teinud selle otsuse.
See ei ole tunne. Võid öelda, et ma ei ole emotsionaalne inimene,
kuigi sa eksiksid selles. Sul on minust väline mulje, et ma pole
emotsionaalne, olen väga emotsionaalne ja muutun
vanemaks saades emotsionaalsemaks. Kuid see ei ole emotsioon.
See on otsus. Olen teinud selle otsuse. Ma ei uhkusta, vaid
lihtsalt räägin tõtt. Olen otsustanud, et armastan Issandat
kogu oma südamest, hingest, meelest ja jõust. Ta on seda väärt.
Ta on teinud kõik minu jaoks. Vähim, mida teha saan, on Teda armastada
ja see ei ole piinarikas. See võib minna aeg-ajalt maksma, kuid
see ei ole kindlasti piinarikas. Seega pea meeles, armastus on otsus -
selline armastus - ja see on sise- tunne. See on palju sügavam kui
pealiskaudsed tunded ja armsad sõnad. See on otsus.
Taavet tegi sellest isikliku otsuse, individuaalse otsuse:
"Ma armastan sind." Kuid 1Jh 4. ptk esitatakse meile kollektiivne
väljakutse, mis viib meid veelgi edasi. 1Jh 4:7,8.
Loendasin ükskord, et 1Jh 4:7-21 esineb sõna "armastus"
kas nimi- või tegusõnana 29 korda 22 salmis. Paistab, et Jumal peab
armastust päris tähtsaks, kas pole nii? Tegelikult tundub see
ennekuulmatu, et üks kirjanik kasutab ühte sõna 29 korda 22 salmis.
Jumal tahtis tõesti meile midagi selgeks teha. Seejärel tahan
välja tuua, et selline armastus, millest Johannes räägib, on ka otsus,
kuid see on ühine otsus. Tahan lugeda need sõnad: 1Jh 4:7.
"Armsad, armastagem üksteist, sest armastus on Jumalast ja igaüks,
kes armastab, on sündinud Jumalast ja tunneb Jumalat. Kes ei armasta,
see ei ole tundnud Jumalat, sest Jumal on armastus."
Näete, see on ühine otsus: "Armastagem üksteist."
Kujutage ette, kui kõik inimesed selles toredas koguduses teeksid
ühise otsuse: armastagem üksteist, sest armastus on Jumalast!
Ja siis üks imelisemaid väiteid Piiblis, see on nii lihtne, et jätame
selle märkamata. See ütleb: igaüks, kes armastab, on sündinud Jumalast.
See on lihtne, kuid mõtle, millele see viitab. See tähendab,
et on olemas selline armastus, mis saab tulla ainult läbi uuestisünni.
Kui sa kunagi koged sellist armastust kellegis, siis tead, et see
inimene on uuesti sündinud. See tähendab ka seda, et kui sul ei ole
sellist armastust, siis on küsitav, kas oled uuesti sündinud.
Võime sellest teha õpetusliku probleemi - selgitada päästet, samme,
olen teinud seda lugematuid kordi, kuid see ei ole viimane proovilepanek.
Viimane proovilepanek ei puuduta õpetust, vaid armastust.
Igaüks, kes armastab, on sündinud Jumalast.
Sul ei saa olla sellist armastust, kui sa pole Jumalast sündinud.
Kuid kui oled Jumalast sündinud, siis selline armastus peaks olema
tõestus sellest. Ütleme seda koos. Korrake minu järgi.
"Igaüks, kes armastab, on sündinud Jumalast." Ütleme veelkord.
"Igaüks, kes armastab, on sündinud Jumalast." Nüüd pööra oma naabri
poole ja ütle talle. Fantastiline. Nii et see on see ühine otsus.
Võrdleme veel ühte kirjakohta, mis kinnitab seda, mida olen rääkinud.
1Pt 1:22-23 "Et te olete kuulekuses tõele oma hinged puhastanud
(ing - Vaimu kaudu)." Kuidas sa puhastad oma hinge? Tõde teades? Ei.
Tõele kuuletudes. Kui tahad olla puhas, siis kuuletu järjepidevalt,
jätkuvalt tõele. "Et te nüüd olete oma hinged puhastanud.."
Paljud on nõus, et meie hinged vajavad puhastust?
Nii saame seda teha - tõele kuuletudes. Mitte teades tõde.
Pead tõde teadma, kuid sellest ei piisa. Pead sellele ka kuuletuma.
"Et te olete kuulekuses tõele oma hinged puhastanud Vaimu kaudu.." -
seda ei ole kõigis tõlgetes - "..siiraks vennalikkuseks, siis
armastage raugematult üksteist puhtast südamest." Kas armastad
oma kaasusklikke raugematult, kirglikult? Teate, mul on veel üks
sõnum, mida ma ei hakka jutlustama, kuid see on: "Palju kirge on su usus?"
Olen mõistnud, et usk on kirglik. "Armastage raugematult, kirglikult
üksteist puhtast südamest." Ja siis öeldakse, kuidas seda teha.
1Pt 1:23 "Teid pole uuesti sünnitatud (ing - uuesti sündides) kaduvast,
vaid kadumatust seemnest. Jumala elava ning jääva sõna kaudu."
Kuidas omada sellist armastust? Ainult ühel viisil:
sündides uuesti Jumala Sõna kadumatust seemnest.
Mu sõber, kelle nimi on päris tuntud, ta on jutlustaja, ütles,
et uuestisünnist on saanud Ameerikas omamoodi kultus. Lugesin kuskilt
statistikat, et 47% ameeriklastest on uuesti sündinud. See on absurd.
Kus on selle tõestus? 47% ameeriklastest võivad õpetuslikult
teada uuestisünni kohta, kuid nad ei ole uuesti sündinud.
Kui 47% ameeriklastest oleks uuesti sündinud, oleks see väga
teistmoodi maa. Ma kahtleks, kas 5% on uuesti sündinud.
Kuid ma ei ole statistik, võin eksida.
Tahan teile nüüd rääkida kahest asjast armastuse kohta Jaakobuse kirjast.
Loen Jaakobuse, Johannese ja Peetruse kirjadest -
ei tee seda väga tihti. Jk 1:25 ja siis Jk 2:8: "Kes on aga kummargil
vaadanud vabaduse täiuslikku seadusse ja sellesse ka jääb, ei ole unustav
kuulja, vaid tegude tegija - see on õnnis oma tegemises."
Ja siis Jk 2:8 "Te teete hästi, kui te tõepoolest täidate kuninglikku
seadust kirjasõna järgi: "Armasta oma ligimest nagu iseennast!"
Seega seda seadust, "armasta oma ligimest nagu iseennast" kutsutakse
kahte moodi: "täiuslik seadus" ja "kuninglik seadus".
See on täiuslik seadus, sest see sisaldab kogu ülejäänud seadust.
Kui teed selle järgi, siis täidad kogu seadust. See on täiuslik seadus.
See on kuninglik seadus. See on kuninglik seadus ja see on vabaduse
täiuslik seadus. See on väga lihtne, kuid väga tähendusrikas.
Keegi ei saa sind sundida mitte armastama. Kui oled otsustanud
armastada, ei saa sind keegi peatada. Nad võivad öelda igasuguseid karme
asju sinu kohta, võivad kohelda sind väga õelalt, halvasti, kuid
nad ei saa peatada sind armastamast. Kas pole nii? Seega see on vabaduse
täiuslik seadus. Lisaks sellele on see seadus, kuna sisaldab
kogu ülejäänud seadust. Kui sa tõesti armastad oma ligimest kirglikult
puhtast südamest, täidad sa kõiki teisi käske. See on vabaduse
täiuslik seadus. Teisisõnu, kes on täiesti vaba? See, kes armastab.
Mitte keegi ei saa sind peatada. Täiuslik näide sellest on Jeesus.
Nad tegid talle kõike: nad peksid teda, torkasid ta käed ja jalad läbi,
panid okaskrooni pähe, andsid äädikat juua, sõimasid, häbistasid.
Kuid mis oli üks asi, mida nad ei suutnud teha? Nad ei suutnud
peatada teda armastamast. Ta armastas neid lõpuni.
Kui armastad sellise armastusega, siis ei saa mitte keegi sind peatada.
See on vabaduse täiuslik seadus. Sa oled ainus tõeliselt vaba inimene
maa peal, sest keegi ei saa sind takistada selles, mis teha tahad.
Kas pole imeline? See hämmastab mind iga kord, kui sellele mõtlen.
Mitte keegi ei saa sind peatada. Sellepärast on see vabaduse
täiuslik seadus.
Nüüd tahaksin teha selle isiklikuks. Ära ehmata, kõik saab korda.
Teen selle kõigepealt enda jaoks isiklikuks. Tahan lugeda Mk 1 lõpust.
Mk 1:40-42 "Ja Jeesuse juurde tuli pidalitõbine, palus teda ja põlvili
heites ütles talle: "Kui sa tahad, siis sa võid mu puhtaks teha!"
Ja Jeesusel hakkas temast hale, ta sirutas oma käe välja, puudutas teda
ja ütles: "Ma tahan, saa puhtaks!" Ja otsekohe lahkus pidalitõbi temast
ja ta sai puhtaks." Siin ütleb, et Jeesusel hakkas temast hale
(ing - oli liigutatud kaastundest). See on väga huvitav, sest see läheb
täpselt kokku sõnaga, mida Taavet kasutas Ps 18. See on "kõhutunne".
See viitab soolestikule. Minumeelest Old King James tõlge räägib
"sisikonna kaastundest". Seal ongi meie sügavaimad tunded.
Nad ei ole südames, selles füüsilises südames. Nad on siin,
siit saab kõik alguse. See on kõige allikas. Ja see sõna, mida seal
kasutati, oli Jeesuse "soolestik oli liigutatud".
Mäletan, kui mu esimene naine oma raamatut kirjutas. Ta rääkis oma
toimetajaga ja ütles midagi sellist et "mu soolestik oli liigutatud",
(eesti - ülejääke väljutama). Nad pidid talle selgitama, et inglise
keeles ei ole nii õige öelda. Kuid tegelikult see on just õige.
Sellest siin räägitaksegi. Kõikides keeltes, mida tean - ladina, kreeka,
heebrea - see tõeliselt sügav, sisemine osa sinust ei ole see
füüsiline süda, vaid hoopis see. Usun, et me kõik teame, et sealt
saab kõik alguse: olgu see armastus, hirm, vihkamine - sealt see algab.
Nii et seal ütleb, et Jeesuse "soolestik (sisemus) oli liigutatud"
selle mehe suhtes. Seda sõna "kaastunne" tegelikult ei mainita
kreeka keeles. Kui lugesin seda, siis küsisin endalt isikliku küsimuse:
Mis mind liigutab? Mis paneb mind tegutsema? Kas mind liigutab
tegelikult kaastunne? Või liigutab mind hoopis isiklik ambitsioon,
omakasu, soov suruda läbi oma tahet? Las ma loen midagi Fl 2. peatükist.
Võib tunduda, et rõhutan seda liiga palju, kuid olen
tõesti jõudnud järeldusele, et suurim probleem kirikus tänapäeval on
jutlustajate isiklikud ambitsioonid ja ma ei ütle, et see minu kohta
ei käiks. Fl 2:1 "Kui nüüd on mingisugune julgustus Kristuses,
kui mingisugune armastuse lohutus, kui mingisugune Vaimu osadus,
kui mingisugune südamlikkus ja kaastunne."
Need on kõik väga võimsad sõnad. Need ei ole pealiskaudsed tunded.
Need lähevad sügavale sisemusse.
Tõlge: Riina Karik