Vem tar hand om de utsatta? Del 3/3
"Då ska de rättfärdiga svara honom: Herre, när såg vi dig hungrig -
och gav dig att äta, eller törstig och gav dig att dricka?
Och när såg vi dig som främling och tog emot dig, -
eller naken och klädde dig? Och när såg vi dig sjuk eller i fängelse -
och kom till dig? Då ska Kungen svara dem: Jag säger er sanningen: -
Allt vad ni har gjort för en av dessa mina minsta bröder, -
det har ni gjort för mig." Det är en mycket allvarlig tanke.
I relation till det judiska folkets återsamlande i sitt land.
Det vi gör mot dem räknas som om vi gjort det mot Jesus.
Det fortsätter: "Sedan ska han säga till dem -
som står på den vänstra sidan [getterna]: -
Gå bort från mig, ni förbannade, till den eviga elden -
som är beredd åt djävulen och hans änglar."
Lägg märke till att den eviga elden inte bereddes för mänskliga varelser.
Djävulen och hans änglar har ingen valmöjlighet. De måste dit.
Människor kommer bara dit om de inte vill ha Guds nådeserbjudande.
Sedan säger Jesus: "...jag var hungrig och ni gav mig inte att äta.
...törstig och ni gav mig inte...dricka ...främling och ni tog inte emot mig, -
naken och ni klädde mig inte, sjuk och i fängelse och ni besökte mig inte.
Då ska de svara: Herre, när såg vi dig hungrig...törstig...som främling -
...naken...sjuk eller i fängelse och hjälpte dig inte? Då ska han svara -
...Allt vad ni inte har gjort för en av dessa minsta... -
har ni inte heller gjort för mig. Och dessa ska gå bort till evigt straff, -
men de rättfärdiga till evigt liv." Jag tycker att några av de hemskaste ord -
som Gud någonsin talat står i vers 41 och talas till getnationerna: -
"Gå bort från mig, ni förbannade, till den eviga elden -
som är beredd åt djävulen och hans änglar."
Jag kan inte tänka mig att värre ord någonsin kan sägas till någon person.
"Gå bort från mig, ni förbannade till den eviga elden."
Du frågar: "Broder Prince, vad hade de gjort?"
Jag ska svara dig med ett ord: ingenting.
Det är allt du behöver göra - ingenting.
Jesus letar efter träd som bär god frukt.
Varje träd som bär dålig frukt - eller inte bär någon frukt -
huggs bort och kastas i elden.
Så du ser att rätt igenom Bibeln från Job till Jesus -
är rättfärdigheten från Gud genom tron helt praktisk.
Den är inte sentimental, inte religiös. Den är jordnära.
Den är att möta den behövandes behov, hjälpa den hjälplöse -
ta sig an änkan, ta hand om den föräldralöse. Det är Guds budskap.
Från Job hela vägen igenom har detta inte förändrats.
Gud har inte plötsligt ändrat sig om vad Han vill.
Det har skett en förändring i sättet vi får del av rättfärdigheten på -
men själva rättfärdigheten har inte förändrats.
Låt mig bara ta några ögonblick till. Jakob 1:27.
"Det är en gudstjänst (eng. religion) som är ren och fläckfri inför Gud..."
Låt mig säga att det finns två saker: frälsning och religion.
Frälsning är vad Gud gör för oss. Religion är vad Gud kräver av oss -
som gensvar. "Det är en gudstjänst som är ren och fläckfri inför Gud och -
Fadern att ta hand om föräldralösa barn och änkor i deras nöd -
och hålla sig obesmittad av världen." (fr eng)
Som du ser har inget förändrats. Det är exakt likadant som med Job.
Att ta hand om föräldralösa och änkor. Hålla sig obesmittad av världen.
Som god pingstvän - vilket jag var redan innan vissa av er föddes -
har jag hört många predikningar om att hålla sig obesmittad av världen -
eller hur? Ja, det är ett huvudtema. Men jag har aldrig hört en predikan -
om att ta hand om änkor och föräldralösa. Aldrig en.
Förutom dem jag själv predikar.
Är det inte ett våldsamt gap mellan vårt koncept av rättfärdighet -
och vad Bibeln säger? Det Bibeln säger är så enkelt, så jordnära.
Man kan inte missförstå det.
Det finns inget utrymme för någon komplicerad teologisk förklaring.
Jag måste läsa Jakob 4:17.
Jakob var typiskt judisk. Han var väldigt jordnära.
Han imponerades inte av komplicerad religion.
"Den som alltså förstår att göra det goda men inte gör det" -
han gör vad då? "...han syndar."
Så du förstår att vi kan bli fördömda inte bara för felaktiga saker vi gjort -
utan även för goda saker vi inte gjorde.
"Den som alltså förstår att göra det goda men inte gör det, han syndar."
Jag lägger faktiskt stort ansvar på er som är här -
för ni kommer att gå ut härifrån och veta vad som är gott.
Sedan måste du besluta om du ska göra det.
Du kan inte längre hävda att du inte visste.
Nu vill jag läsa några allmänna löften om att bry sig om de fattiga.
Från Ordspråksboken 19:17.
Ordspr 19:17: "Den som ömmar för den fattige lånar åt Herren -
och får lön av honom för det goda han har gjort."
Så när du förbarmar dig ekonomiskt över de fattiga ger du Herren ett lån -
och Herren återbetalar alltid det Han lånar.
Jag tror jag måste säga att Gud har välsignat mig, delvis av detta skäl.
Jag gjorde det inte med detta motiv, men då jag ser tillbaka på mitt liv -
måste jag säga att Gud har återbetalt mig vad jag gav.
Han har gjort mer än så. Han har överbetalat mig -
och jag är inte en som predikar att välstånd är Guds slutgiltiga syfte -
för det är inte så. Ordet välstånd är faktiskt missförstått i dagens Amerika.
Det betyder inte att äga stort överflöd utan att vara framgångsrik.
Paulus bad om en framgångsrik resa till Rom.
Han fick det han bad om, men han reste inte på förstaklassbiljett -
med ångbåt. Han reste som fånge, vaktad och fastkedjad -
och de var med om en fjorton dagars storm mitt på havet.
Men det var en framgångsrik resa eftersom den åstadkom Guds vilja.
Ordspr 31:20, detta är bilden av den utmärkta frun, modellkvinnan.
Och jag böjer mig för detta för jag har varit gift med två -
den ena efter den andra, vill jag tillägga.
Jag vet vilken sort denna kvinna är och det står bland annat i vers 20: -
"För den betryckte öppnar hon sin hand, -
hon räcker ut sina armar mot den fattige."
Så hon bryr sig om de fattiga och behövande och sträcker ut sin hand -
hon går bortom artighet eller ens plikt och gör någonting utöver det.
Vi läser även varningarna i Ordspr 21:13.
"Den som tillsluter sitt öra för den fattiges rop -
ska själv ropa utan att få svar."
Förklarar detta varför vissa av våra böner inte besvaras -
för att vi inte har hört och gensvarat till den fattiges rop?
Gud säger: "Hör inte du det ropet så hör inte Jag ditt rop."
Jag skulle säga att Gud är en väldigt intensiv Gud.
Det ordet beskriver Gud - intensiv.
Han vill ha något och kommer inte att ändra det Han vill.
Sedan läser vi Ordspr 28:27.
"Den som ger åt den fattige ska inget sakna, -
den som blundar drabbas av mycken förbannelse."
"Den som ger till den fattige ska inget sakna."
Jag tror på socialhjälp. Jag tackar Gud för den, -
men min förtröstan ligger inte hos den amerikanska regeringen -
för den kan bli bankrutt på en natt -
och då är min sociala trygghet bara ett papper.
Men jag tror på gudomlig socialhjälp. Ger jag till de fattiga -
ska inget fattas mig. Jag är inte beroende av USA:s regering -
eller den brittiska. Jag är beroende av himmelens regering.
Det finns en sorts social trygghet som beror på hur vi lever.
Den som ger till de fattiga ska inte sakna något.
Jag har en känsla - detta är bara ett generellt intryck -
att en tid kommer i Amerika när bubblan spricker -
och välståndet som alla är så glada över plötsligt kollapsar.
Jag är glad över att min trygghet inte vilar där.
Min säkerhet vilar på det faktum att jag har givit till de fattiga.
Jag har tagit mig an änkan och den föräldralöse.
Jag har brytt mig om dem och jag tror att Gud tar hand om mig.
Jag skryter inte - jag bara uttalar mig. Nu vill jag visa dig något annat -
om Herrens slutliga syfte. Jesaja 42:4 talar om Herren Jesus.
Du kan se på sammanhanget: "Han ska inte förtröttas eller brytas ner, -
förrän han har grundat rätten på jorden." Detta imponerade på mig.
Jag inser att Gud har ett passionerat engagemang för rättvisa.
Orättvisa är oacceptabelt för Honom och Hans yttersta syfte -
är att upprätta rättvisa på hela jorden.
Som god pingstvän var jag alltid lite rädd för en gärningarnas religion.
Faktum är att jag hade en broder som inte ville tjänstgöra -
på grund av att en viss mission samlade in pengar till de fattiga.
Han vägrade identifieras med dem och jag förstår hans känsla.
Men det är inte skriftenligt. Det stämmer inte med Bibeln.
Den religion som fungerar bryr sig om rättvisa och de fattiga.
I vissa avseenden kan jag identifiera mig mer med de sekulära -
som vill se rättvisa än med de religiösa som gör ingenting.
Jag har nog sagt nog om det nu.
Jag har en bild till. Jag trodde aldrig jag skulle komma igenom allt detta -
ni är en underbar publik. Håll ut - det är snart färdigt.
Amos budskap är Guds passionerade engagemang för social rättvisa.
Läs igenom boken. Det är Amos tema från början till slut.
I Amos kapitel 6:3-6 står det: -
"Ni skjuter den onda dagen bort ifrån er, men låter våldet härska hos er."
Detta är inte sant om dig och mig. "Ni vilar på soffor av elfenben -
och sträcker lättjefullt ut er på era bäddar.
Ni äter lamm ur hjorden och kalvar från gödstallet.
Ni skrålar era visor till harpans ljud -
och tänker ut nya musikinstrument som David.
Ni dricker vin ur stora skålar och smörjer er med salvor av finaste olja, -
men bekymrar er inte om Josefs skada."
Jag tror inte att Gud har några problem med överflöd.
Jag tror att Gud normalt ger oss överflöd -
men när vi är nöjda med vårt överflöd, när allt vi vill ha är ett gott liv, -
nöje och välstånd och vi inte sörjer över de fattiga, -
vi är inte ledsna för dem som inte har tillräckligt - då säger Gud: "Ve dig."
Du kan säga till mig: "Nå, broder Prince, vad har du gjort åt det?"
Det är en legitim fråga, så jag ska berätta mycket kort vad jag har gjort.
Jag skryter inte och gör inga särskilda anspråk, men jag har tagit hand om -
de föräldralösa och de fattiga och änkorna.
Då jag gifte mig med min första fru, Lydia, som ni kände -
hade hon ett litet barnhem i dåvarande Palestina -
med åtta flickor, sex judinnor, en arabisk och en engelsk.
Den dag jag gifte mig med henne fick jag åtta döttrar.
De är fortfarande mina döttrar i dag och detta var väldigt länge sedan.
När jag gifte mig med min andra hustru Ruth, som många av er minns -
var hon judinna. Hennes förste make hade övergivit henne -
och hon hade med sig ytterligare tre barn, två flickor och en pojke -
vilka jag blev far till. Så jag är far till tolv barn -
elva flickor och en pojke. Jag glömde säga att Lydia och jag -
adopterade en liten svart, afrikansk flicka då vi var i Kenya.
Så jag har...jag måste stanna upp och tänka...jag har...
Tja låt oss börja i andra änden: Jag har en pojke som är judisk, -
en liten afrikansk flicka som är svart, en palestinsk-arabisk -
en engelsk och alla de övriga är judiska.
Detta började i slutet av andra världskriget -
och vi är fortfarande en familj idag.
Faktiskt är jag familjeöverhuvud för mer än 150 personer.
Och jag var enda barnet, utan bröder och systrar.
Han är en underbar Gud, eller hur?
Och vi är en enad familj.
Representanter för vår familj finns i Israel, Storbritannien, Kanada -
USA och Australien, men vi är fortfarande en familj.
I en historisk tidsperiod då familjer har fallit sönder -
har denna familj hållit ihop eftersom den grundades på Jesus.
Det första barn som min första fru tog emot -
var ett litet döende judiskt barn 1928.
Av denna familj, den lilla flickan och denna barmhärtighetsgärning -
har det kommit en familj som numera består av mer än 150 personer.
Jag säger inte detta för att skryta. Jag har inget att skryta med, -
men jag vill säga att det fungerar. Det fungerar.
Jag vill utmana dig så här i slutet, jag vill att du frågar dig själv: -
"Vilken sorts trons rättfärdighet utövar jag?
Är det bara en sorts religiös rätt- färdighet som folket på Jesajas tid -
som tillbringade mycket tid i templet och med religiösa tjänster -
men ignorerade de faderlösa och änkan?
Eller är den en rättfärdighet som bryr sig om människor?
Jag vill be dig att bara överväga denna fråga en stund.
Jag försöker formulera det rätt.
Efter att ha hört det jag har sagt säger du till dig själv: -
"Jag måste erkänna att jag inte riktigt har utövat -
den sorts rättfärdighet som Bibeln beskriver.
Jag har på många sätt varit självisk och självcentrerad.
Jag har brytt mig om mig själv och mig själv först."
Jag ska säga dig ett säkert sätt att bli frustrerad: var självcentrerad.
Du kan inte vara själv- centrerad utan att vara frustrerad -
för det finns inget i dig själv som i slutändan ger dig tillfredsställelse.
Så jag vill ge dig en möjlighet att tänka över det här -
och överväga om du behöver ändra ditt handlingssätt.
Jag är väldigt uppriktig mot er. Jag älskar er.
Ni har varit underbart vänliga mot mig. Ni har gensvarat till min tjänst.
Jag har inga klagomål. Jag kunde gå min väg och säga: -
"Gud välsigne er och lova Herren." Men jag vill inte göra det -
för jag tror verkligen att Gud har sänt mig hit för att utmana några av er.
Ni är pingstvänner, ni är karismatiska, ni talar i tungor, -
ni sjunger de bästa körerna och ni läser alla sorters böcker -
eller ser på alla sorters videor.
Men vad gör ni för de människor som verkligen behöver er -
människorna runt omkring er - de fattiga, de hemlösa, de föräldralösa, -
de försummade barnen? Vad gör ni? Gör ni någonting alls?
Jag tror att om församlingen i Amerika skulle förändras -
och verkligen agera som kristna -
och ta hand om dem som ingen tar hand om, älska de oälskade -
och gå ut och visa kärlek - inte vänta på att de ska komma in i byggnaden...
De flesta ickekyrkliga vet inte alls vad som händer i en kyrka.
Det är bara en byggnad dit konstiga typer går varje söndag -
och gör något de inte känner till. Men går ni ut och börjar visa kärlek -
till människor som aldrig har blivit älskade och ta hand om människor -
som ingen bryr sig om börjar de vilja veta hur du är funtad.
Varför beter du dig så?
Jag tror att detta kan föra en stor rörelse från Gud till detta land.
Om vi först och främst går ut till människor -
kommer de förr eller senare att vilja veta hur vi är funtade.
För det andra, om de karismatiska och de icke-karismatiska -
börjar arbeta tillsammans för att hjälpa människor som är i desperat behov -
kommer det inte att verka så viktigt -
om de tror på ett uppryckande före eller efter vedermödan.
De blir mer intresserade av mer praktiska och grundläggande saker.
Jag tror verkligen att vi kan få en Gudsrörelse i Amerika -
och Storbritannien om vi skulle börja agera som riktiga kristna.
Jag hoppas att jag inte förolämpar dig -
men det är denna sorts kristendom jag läser om i Nya Testamentet.
Det är den sorts tro jag läser om i hela Bibeln.
Det är en tro som bryr sig om och älskar, en tro som gör något.
Jag tänker på min lille sonson som stod där vid poolkanten, -
såg på oss alla och sade: "Någon måste göra något!"
Jag står så ofta inför församlingar och vill säga: "Någon måste göra något!
Gör något!" Nu är detta en underbar församling och många -
gör fantastiska saker, men många gör det inte.
Jag vill ge dig en möjlighet att fatta ett enkelt beslut.
Beslutet är: "Jag ska göra något! Jag ska handla aktivt med min tro.
Jag ska bry mig om dem som ingen bryr sig om.
Jag ska visa kärlek mot dem som ingen älskar.
Jag ska försörja de hemlösa och behövande ur egen ficka.
Jag ska till och med erbjuda några av dem en plats i mitt hem -
att sova i den fina sängen som jag har hållit så ren och städad."
Vilket offer. Men trots allt gjorde Jesus också ett offer.
Han lämnade himmelen, kom till jorden och intog en mycket blygsam -
plats, levde ett mycket ödmjukt liv, tjänade på ett väldigt praktiskt sätt -
och som du vet slutade på ett kors. Jag säger ofta till amerikaner: -
"Vi har två avgudar i församlingen: i USA - komfort och bekvämlighet.
De dikterar mycket av det vi gör.
"Passar det mig, är det lämpligt, gillar jag det, gör jag det."
Jag vill föreslå Johannes Döparens budskap åt oss.
"Ni måste omvända er! Ni måste ändra er.
Ni måste förändra ert tänkesätt. Ni måste förändras."
Nu ska jag ge dig en möjlighet att fatta ett beslut.
Fatta inget beslut om du inte menar det.
Några av er behöver inte fatta detta beslut, jag erkänner fullt ut -
att många av er inte behöver det, men några behöver och kanske sitter du -
lite långt borta, men jag kan fort- farande se dig och det kan även Gud -
och Han ser rätt in i ditt hjärta just nu och vet exakt vad som händer.
Han känner till all din kamp och osäkerhet -
men jag vill föreslå att du fattar ett beslut.
Omvändelse är ett beslut - ingen känsla.
Beslutet är: "Jag ska vara en riktig kristen. Jag ska göra det Bibeln lär.
Jag ska ta hand om de föräldralösa och änkorna, ge mat åt de hungriga -
och ta emot hemlösa i mitt hem -
precis som Jesus och Johannes Döparen sade."
Gud har inte ändrat sig. Han är exakt likadan i dag.
Om du efter noggrant övervägande säger: "Jag vill fatta det beslutet -
och vara en riktig, överlåten kristen som praktiserar NT:s rättfärdighet.
Jag vill ta hand om dem ingen tar hand om.
Jag vill nå ut till de ensamma och plågade."
Av naturen är jag ingen känslomässig person, men Gud har gripit mig -
och jag kan knappast tala om vissa saker utan att gråta.
När jag tänker... Jag ska berätta vem som verkligen har min medkänsla: -
ensamstående mödrar, och jag är en förkämpe för ensamstående mödrar.
Jag insåg det aldrig, men jag gifte mig med en ensamstående mamma -
två gånger. Av den första fick jag åtta, av den andra fick jag tre -
och plockade upp en till längs vägen. Och jag har aldrig ångrat det.
Mitt liv har varit helt och rikt, belönande och utmanande.
Det har inte varit lätt, men jag skulle inte förändra det.
Jag tycker synd om människor som väljer ett lätt liv utan utmaningar -
och inga uppoffringar. Jag tycker synd om dem.
Ni vet inte vad ni missar.
Du är kanske här nu och känner att Gud har talat till dig.
Kanske kom du hit utan att planera eller avse det -
men du säger: "Det denne man har sagt är verkligt och sant.
Kristendom är inte att bara sitta i en kyrkbänk.
Det är inte att bara sjunga några fina psalmer.
Det är att bry sig om dem ingen bryr sig om. Att leta upp de förlorade -
och predika för dem som inte hört." Jag berättade ju att vår organisations -
motto är: "att nå de onådda, undervisa de olärda" -
och vi har lagt till "vidröra dem som ingen vidrört".
För vi har sett att det inte räcker att bara ge en bok eller en Bibel.
Man måste ge kärlek, man måste ge en kram.
Vår organisations karaktär har förändrats -
sedan vi radikalt överlät oss själva ekonomiskt -
åt människorna i Albanien och Kosovo -
och vi tog upp ett offer över hela världen, det största enskilda offer -
vi någonsin fått eftersom det vidrörde människors hjärtan.
Dessa människor som predikar gör något.
Jag har sagt det för många gånger men jag vill säga det igen: -
"Någon måste göra något!"
Vill du göra något, vill du besluta dig och göra ett åtagande -
vill jag bara att du får möjlighet att markera det för Gud, för dig själv -
och för människorna runtom dig. Jag vill att du står upp där du är.
Om detta är ditt beslut. Annars inte.
Ni har varit så snälla mot mig. Jag vill verkligen säga tack.
Jag har tyckt om min tid med er -
men det bästa jag kan göra för er är att konfrontera er med sanningen.
Vill du beställa Derek Princes undervisning?
Kontakta oss och begär en aktuell produktlista.
Våra kontaktuppgifter visas på skärmen.
Översättning: Åsa Eriksson Himlen TV7