Derek Prince'i Teenistus
Orvud, lesed, vaesed ja rõhutud.
Osa 3/3
"Siis vastavad õiged talle:
"Issand, millal me nägime sind näljasena
ja toitsime sind, või janusena ja jootsime sind?
Millal me nägime sind kodutuna
ja võtsime su vastu, või alasti ja riietasime sind?
Millal me nägime sind haigena või vangis ja tulime su juurde?"
Ja kuningas vastab neile: "Tõesti, ma ütlen teile,
mida te iganes olete teinud kellele tahes
mu kõige pisematest vendadest, seda te olete teinud mulle."
See on karm tekst, kui mõelda juutide naasmisele Iisraeli.
See, mida me teeme neile, seda teeme Jeesusele.
"Siis ta ütleb ka vasakul käel olijatele:
"Minge ära minu juurest, te äraneetud, igavesse tulle,
mis on valmistatud kuradile ja tema inglitele!"
Pange tähele, igavene tuli pole mõeldud inimeste jaoks.
Kuradil ning tema inglitel pole valikuvõimalust.
Nad peavad sinna minema ja inimesed satuvad sinna,
kuna ei võta Jumala armu vastu.
"Sest mul oli nälg ja te ei andnud mulle süüa,
mul oli janu ja te ei andnud mulle juua,
ma olin kodutu ja te ei võtnud mind vastu,
ma olin alasti ja te ei riietanud mind,
ma olin haige ja vangis ja te ei tulnud mind vaatama.
"Siis vastavad ka need:
"Issand, millal me nägime sind
näljasena või janusena või kodutuna või alasti
või haigena või vangis ja ei ole sind teeninud?"
Siis ta vastab neile: "Tõesti, ma ütlen teile, mida te iganes
olete jätnud tegemata kellele tahes mu kõige pisematest vendadest,
seda te olete jätnud tegemata minulegi."
Ja need lähevad igavesse karistusse, õiged aga igavesse ellu."
Salmis 41 on Jumala hirmsaimad sõnad:
"Siis ta ütleb ka vasakul käel olijatele:
"Minge ära minu juurest, te äraneetud, igavesse tulle,
mis on valmistatud kuradile ja tema inglitele!"
Ma ei suuda ette kujutada hirmsamaid asju.
"Minge ära minu juurest, te äraneetud, igavesse tulle."
Võib-olla küsite: "Vend Prince, mida nad tegid?"
Vastan paari sõnaga: mitte midagi.
Sellest piisab, kui sa ei tee midagi.
Jeesus otsib head vilja, viljakaid puid.
See puu, mis toodab halbu vilju
või ei tooda üldse vilja, murtakse maha ja heidetakse tulle.
Siin me näeme, et õigsus,
mis tuleb usust Jumalasse, on täiesti praktiline.
See pole sentimentaalne ega religioosne.
See on hädasolijate või abitute aitamine
ning leskede ja orbude eest hoolitsemine.
See on Jumala sõnum Iiobist alates ega ole siiani muutunud.
Jumal ei ole äkitselt oma tahte osa meelt muutnud.
Pole muutunud see, kuidas saada õigsust oma ellu.
Samuti pole muutunud õigsus.
Loen veelkord Jaakobuse 1:27:
"Jumala ja Isa silmis puhas ja laitmatu jumalateenistus.."
Pääste ja usk on eraldiseisvad.
Pääste annab meile Jumal,
kuid usk on see, mida Ta nõuab meilt vastutasuks.
"Jumala ja Isa silmis puhas ja laitmatu jumalateenistus
on käia vaatamas vaeslapsi ja lesknaisi nende viletsuses
ja hoida iseennast maailma poolt määrimata."
Miski pole siis muutunud - sama põhimõte, mis Iiobi ajal.
"käia vaatamas vaeslapsi ja lesknaisi nende viletsuses
ja hoida iseennast maailma poolt määrimata."
Korraliku nelipühilasena olen kuulnud mitmeid jutlusi teemal,
kuidas end hoida maailmast saastumata.
See on üks läbivaid teemasid.
Ma pole kuulnud ühtegi jutlust leskede ja orbude eest hoolitsemisest.
Välja arvatud minu jutlused.
Kas pole mitte nii,
et meie ja Piibli õigsuse pildil on justkui suur lõhe?
Piibli arvates on see selge ja praktiline.
Seda pole võimalik valesti mõista
ning selles pole ruumi keerukatele teoloogilistele seletustele.
Peaksime lugema veel Jaakobuse 4:17.
Jaakobus oli tüüpiline juut, väga maalähedane.
Teda keeruline religioon ei huvitanud ning ta kirjutab:
"Kes oskab teha head, aga ei tee, sellele on see patt."
Meid võib hukka mõista mitte valesti tehtud asjade pärast
vaid jättes tegemata head, mida oleksime saanud teha.
"Kes oskab teha head, aga ei tee, sellele on see patt."
Panen teile täna suure vastutuse,
sest siit ära minnes te teate, mis on hea.
Te peate otsustama, kas teete selle järgi.
Te ei saa enam rippuda otsustamatuse küljes!
Järgmiseks mõned tõotused neile, kes vaeste eest hoolitsevad.
Õpetussõnad 19:17.
Õpetussõnad 19:17: "Kes halastab kehva peale,
laenab Issandale ja tema tasub talle ta heateo."
Kui aitate vaest majanduslikult,
laenate Jumalale raha ja Tema maksab laenu tagasi.
Jumal on minu rahaasjade eest just sellel põhjusel hoolt kandnud.
See polnud minu motiiv vaeste aitamisel,
kuid Jumal on maksnud tagasi selle, mida olen andnud.
Ta on andnud mulle isegi rohkem tagasi.
Ma ei jutlusta eduteoloogiat.
See pole Jumala esimene eesmärk.
Sõna "edu" on Ameerikas valesti mõistetud.
See ei tähenda ülekülluse kasvu, vaid edukust.
Paulus palus oma Rooma reisile edu ja see oligi edukas,
kuid ta reisinud aurulaeva esimeses klassis.
Ta reisis vangina, valve all ning ahelates olles.
Ta sattus merel kahe nädalasse tormi.
Kuid reis oli edukas, kuna Jumala tahe teostus seal.
Õpetussõnad 31:20 kirjeldab head naist, mudelnaist.
Kummardun maani, lugedes neid salme,
kuna olen olnud kahe naisega abielus,
- mitte samal ajal vaid järgemööda.
Mõistan, millisest naisest Õpetussõnad 30 räägivad.
Salm 20 kirjeldab teda nii:
"Ta avab oma pihu viletsale ja sirutab vaestele mõlemad käed."
Ta ei osuta abi vaid lahkusest, vaid kohustusest.
Vaatame hoiatusi Õpetussõnad 21:13:
"Kes suleb oma kõrva viletsa hädakisale,
see peab ka ise karjuma vastust saamata."
Kas see seletab teile, miks osad meie palved
jäävad vastuseta, kuna oleme oma kõrva
vaeste anumisele kurdistanud?
Jumal ütleb: "Kui sa ei kuula vaese hüüdu,
ei kuule Minagi sinu hüüdu." Jumal on väga nõudlik Jumal.
Sõna "nõudlik" või "täpne" kirjeldab Jumalat hästi.
Ta tahab midagi meilt ega pea sel teemal läbirääkimisi.
Õpetussõnad 28:27:
"Kes annab kehvale, sellele ei tule puudust,
aga kes oma silmad suleb, saab palju sajatusi."
"Kes annab kehvale, sellele ei tule puudust,"
Usun sotsiaalkindlustusse. Tänan Jumalat selle eest.
Kuid sellest hoolimata ei usalda ma riigi valitsust,
see võib ühe ööga pankrotistuda.
Sel hetkel oleks mu kindlustus vaid paberihunnik.
Selle asemel usun Jumala sotsiaalkindlustusse.
Usun, et kui ma aitan vaeseid, ei jää ma puudusesse.
Ma pole USA või Inglismaa valitsustest sõltuvuses.
Olen sõltuv taevasest valitsusest.
On olemas teatud tüüpi sotsiaalkindlustus, mis sõltub sellest,
kuidas me elame. "Kes annab kehvale, sellele ei tule puudust,"
Mul on tunne, et Ameerikas lõhkeb see mull ühel päeval
ning heaolu, millest ollakse niivõrd vaimustuses, variseb kokku.
Rõõmutsen sellest, et minu heaolu ei sõltu riigist.
Minu turvapaik on selles, et olen annetanud vaestele.
Olen vaeslapsi ja leski tähele pannud.
Olen nende eest hoolitsenud ning usun, et Jumal hoolitseb minu eest.
Nüüd sooviksin näidata teile midagi muud
Jumala põhimõttelistest eesmärkidest.
Jesaja 42:4 räägib meie Issandast Jeesusest.
"Tema ei nõrke ega murdu, kuni ta maa peal on rajanud õiguse
ja saared ootavad tema õpetust."
See salm avaldas mulle mõju.
Mõistsin, et Jumal pürgib kirglikult õigsusesse.
Ebaõiglus või ülekohus on Tema jaoks väljakannatamatu,
kuna Tema plaan on viia täide õigsust ja õiglust kõikjal.
Hea nelipühilasena kartsin alati tegude religiooni.
Üks mu usuvend ei olnud nõus teenistusel kõnelema,
kuna sel õhtul koguti vaeste jaoks annetusi.
Ta keeldus nendega samastumast ning ma mõistan tema tundeid.
Kuid see pole absoluutselt Piiblile vastav suhtumine.
Praktikas töötav usk vajab õiglast kohtumõistmist ehk
vaeste eest hoolitsemist. Suudan end kergemini materiaalset mõtlemist
harrastavate inimestega samastada, kui kristlastega,
kes ei tee olukorra leevendamiseks mitte midagi.
Nüüd olen oma suu puhtaks rääkinud.
Ma polnud kindel, kas saan kõik räägitud,
kuid te olete suurepärane publik.
Meie teemat illustreerivad hästi Hoosea, Joel ja Amos.
Amose sõnum on Jumala kirglik mure
sotsiaalse õigluse pärast.
See on Amose sõnumiks algusest lõpuni. Amos 6:3-6:
"Häda teile, kes te peate kaugeks kurja päeva,
aga toote ligidale vägivalla aasta."
See ei kehti teie ja minu kohta.
"kes te magate elevandiluust voodites
ja aelete oma asemeil, sööte talled karjast
ja nuumvasikad laudast, kes te sepitsete laule naabli saatel,
valmistate endile mänguriistu nagu Taavet,
kes te joote karikaist veini ja võiate endid parima õliga,
aga Joosepi hukkumine ei tee teile haiget."
Jumal ei näe külluslikkust probleemina.
Jumal annab meile külluslikkuse,
kuid kui me juurdume sellesse, soovides vaid mugavat elu,
naudinguid ja edukust, kuid vaesed meid ei kõiguta,
siis Jumal ütleb:"Oh teid küll!"
Nüüd küsite võib-olla:"Vend Prince, mida sina selles suhtes teinud oled?"
See on õigustatud küsimus. Räägin lühidalt, mida olen teinud.
Ma ei õigusta end. Mul polnud mingeid erilisi nõudeid,
kuid olen hoolitsenud orbude, vaeste ning leskede eest.
Kui abiellusin oma esimese naise Lydiaga,
oli temal väike lastekodu Palestiinas,
8 tüdrukut, kelledest 6 olid juudid, üks araablane ja üks inglanna.
Sel päeval kui temaga abiellusin, sain 8 tütart,
nemad on siiamaani minu tütred. Sellest on palju aega möödas.
Abiellusin oma teise naise, Rutiga, te mäletate teda.
Ta oli juuditar.Tema esimene abikaasa jättis ta maha
koos kolme lapsega, nii et ka nemad tulid minu perekonda,
- 2 tüdrukut ja üks poiss - ja mina sain nende isaks.
Mul on siis 12 last, 11 tütart ja üks poeg.
Unustasin mainida, et adopteerisime koos Lydiaga ühe
väikese aafrika tüdruku, kui olime Keenias.
Nii et mul on, pean üle lugema,
üks juudist poeg, üks aafriklasest must tütar,
üks Palestiina araablasest tütar, üks inglanna ning ülejäänud on juudid.
See protsess algas II maailmasõja ajal ning me oleme tänaseni suur pere.
Tegelikult juhin perekonda, kuhu kuulub 150 järglast,
kusjuures mina olin oma vanemate ainus laps.
Jumal on imeline, kas pole!
Me oleme lähedane perekond.
Meie pere liikmed elavad Iisraelis,
Inglismaal, Kanadas ning USA-s ja Austraalias, kuid kuulume kokku.
Ajal, mil perekonnad lagunevad, on meie perekond koos,
kuna selle alustalaks on Jeesus.
Esimene laps, kelle mu esimene naine 1928. aastal adopteeris,
oli väike juudibeebi. Sellest perest, sellest väiksest tüdrukust,
kasvas armu läbi 150-liikmeline perekond.
Ma ei räägi seda enda kiituseks. Mul pole põhjust kiidelda,
kuid ma ütlen teile, et see töötab! See töötab!
Esitan teile väljakutse,
tahan, et te küsiksite enda käest:
millist usust tulenevat õigsust ma praktiseerin?
Kas see on vaid religioosne õigsus,
nii nagu Jesaja poolt kirjeldatud inimestel,
kes kulutasid palju aega templiteenistustele,
kuid unustasid orvud ja lesed?
Või on see õiglus, mis hoolitseb inimeste eest?
Mõelge sellele korraks.
Üritan rääkida täpselt.
Kuuldes seda jutlust, kas ma ütlen endale:
"Pean tunnistama, et pole harjutanud Piiblis
kirjeldatud õigsust.
Olen olnud mitmel viisil isekas ning enesekeskne.
Olen hoolitsenud enda eest, vaid iseenda eest.
Kindel viis tüdinemiseks on olla enesekeskne.
Ma ei või olla enesekeskne ilma et ma tüdineksin,
iseendas pole midagi, mis meid rahuldaks.
Mõelge, kas vajate enda ellu muutust. Olen rääkinud teiega ausalt.
Armastan teid. Olete olnud minuga väga sõbralikud.
Olen saanud teie käest jutlusele õiget vastukaja.
Võiksin lahkuda ja teid õnnistada, kuid ma ei tee seda,
kuna usun, et Jumal saatis mind, et esitada teile väljakutse.
Olete nelipühilased, karismaatilised,
räägite keeltes, koorid laulavad otsekui inglid,
te loete vaimulikke raamatuid ja vaatate jutluste kassette.
Kuid mida te teete neile, kes teid tõeliselt vajavad-
vaestele, kodututele, orbudele, hüljatud lastele?
Mida te teete neile? Kas te teete üldse midagi?
Ameerika kogudused muutuksid, kui liikmed käituksid nagu kristlased,
hoolitsedes nende eest, kellede eest keegi ei hoolitse,
armastades neid, keda ei armastata ja kui kogudused osutaksid armastust,
selle asemel et oodata, et inimesed tuleksid kogudusse.
Enamikul, kes ei käi koguduses, pole aimugi
sellest, mis kirikus toimub.
Minge maailma, osutage armastust inimestele,
keda pole armastatud, hoolitsege nende eest,
kelle eest pole kunagi hoolitsetud, siis inimesed küsivad:
"Kes need inimesed on? Miks nad käituvad nõnda?"
See tooks ühte õiget aktiivsust meie maale, Jumala auks.
Kui lähme inimeste sekka, siis varem või hiljem
tahavad nad teada, mis paneb meid liikuma.
Teiseks, kui karismaatikud ja mittekarismaatikud
hakkavad koos hädasolijaid aitama,
pole enam tähtis, millisesse ülesvõtmisesse keegi usub.
Siis huvituvad inimesed sellest, millist praktilist abi võivad osutada.
Usun, et põhjustaksime Jumala liikumise USA-s ja Inglismaal,
kui hakkaksime käituma nii, nagu kristlased käituvad.
Ma loodan, et pole teid solvanud,
kuid sellist kristlust kuulutab Uus Testament.
Sellisest usust räägib kogu Piibel.
Usk, mis hoolitseb, armastab ning teeb midagi!
Mulle meenub mu lapselaps, kes seisis basseini ääre peal,
vaatas meile otsa ja karjus: "Tehke midagi!"
Olen sageli seisnud kiriku ees ja hüüdnud: "Tehke midagi!"
Teil on hea kogudus ja paljud teevad head tööd.
Paljud aga ei tee.
Nüüd on teil võimalus teha lihtne otsus:
"Ma teen midagi ja rakendan oma usu tööle.
Hoolitsen nende eest, kellede eest ei hoolita.
Osutan armastust neile, keda ei armastata.
Hoolitsen kodutute ja vaeste eest, kasvõi oma kulul.
Pakun kasvõi ööbimisvõimalust omaenda ilusas voodis,
mida olen puhta ja kaunina hoidnud."
Milline ohver!
Ka Jeesus ohverdas. Ta loobus taevast ja tuli maa peale,
võttes inimese kuju, ehk olles alandlik,
kuulutas praktilisel viisil, sattudes lõpuks ristile.
Olen sageli öelnud ameeriklastele:
"Teie koguduste ebajumalaks on mugav elu,
see dikteerib paljuski meie tegevust."
Kui mulle sobib ja see on lõbus, siis ma teen seda.
Annan teile Ristija Johannese nõu: "Parandage meelt!"
Te peate muutma oma mõtlemist ning meeli, te peate muutuma.
Nüüd on võimalus seda muudatust teha.
Ärge tehke seda otsust, kui te ei mõtle seda tõsiselt.
Kõik siinolijad ei vaja seda otsust, kuid osadele on see vajalik,
võib-olla pole te selleks veel päris valmis,
kuid Jumal näeb teie südant,
Ta teab täpselt, mis teie mõtetes liigub,
kõike mõttemaailma võitlusi, kogu ebakindlust.
Soovitan teil siiski teha üks otsust.
Meeleparanduse tegu on otsus. See pole tunne.
Peaksite tegema selle otsuse: "Olen õige kristlane.
Teen nii, nagu Piibel õpetab, hoolitsen orbude ja leskede eest,
annan toitu näljastele, võtan kodutuid oma koju.
Just nii nagu Jeesus ja Ristija Johannes ütlesid.
Jumal pole oma meelt muutnud. Ta on täna sama, kes Ta oli eile.
Kui teete pärast hoolikat kaalumist otsuse:
"Tahan olla pühendunud kristlane ja täis õigsust Uue Testamendi järgi,
hoolitsedes nende eest, kelle eest ei hoolitseta,
ning minnes üksikute ja kannatajate juurde."
Ma pole iseloomult väga tundeline, kuid Jumal on rääkinud minuga,
nii et osadest asjadest ei saa ma ilma nutmata rääkida.
Minu süda on eriliselt üksikemadega.
Olen nende kaitsja.
Ma ei kujutanud ette, et abiellun kahe üksikemaga.
Esimesel oli 8 ning teisel 3 last.
Teekonnal noppisime ühe juurde ning ma ei kahetse midagi.
Olen elanud täielik, rikkalik väljakutsete rikas ja raske,
kuid ma ei vahetaks seda millegi vastu.
Kahju neist, kes elavad lihtsat elu ilma väljakutsete ja ohvriteta.
Nad ei tea, millest jäävad ilma.
Kas teile tundub, et Jumal on teiega rääkinud?
Võib-olla te ei kavatsenud siia tulla, kuid tunnistate,
et see, mida see mees on rääkinud, on tõsi.
Kristlus pole vaid kirikupingi nühkimine.
See pole vaid hümnide laulmine, vaid see on nende eest hoolitsemine,
kelle eest ei hoolitseta, kadunute otsimine,
neile jutlustamine, kelleni evangeelium pole jõudnud.
Meie teenistuse motoks on:
"Jõuda eraldatuteni ja õpetada õpetamatuid."
Samuti nüüd ka "puudutada üksildasi",
kuna oleme märganud, et vaid Piibli või raamatu kinkimine
pole piisav. On vaja osutada armastust, on vaja kallistada.
Meie kuulutustöö iseloom on muutunud peale seda,
kui suunasime oma rahalised fondid Albaaniasse ja Kosovosse.
Kogusime ülemaailmse rahalise annetuse,
see oli suurim korjandus, mida oleme kunagi saanud,
kuna see teema puudutas inimesi. Need, kes jutlustavad, teevad midagi.
Olen juba mitu korda öelnud: "Tehke midagi!"
Kui te tahate midagi teha ning oma peas otsustada, et te
tahate pühenduda, siis tehke oma otsus Jumalale,
iseendale ja teistele teatavaks.
Tõuseme püsti.
Olete olnud minu suhtes helded.
Tänan teid väga! On olnud väga hea olla koos teiega,
kuid parim, mida saan teile teha, on vaadata koos teiega tõele näkku.
Tõlge: Lemme-Getter Bogatkin