Hur man möter den sista tiden utan fruktan Del 1
Proklamationen vi ska göra i dag är hämtad från Titus 2:11-14.
"Guds nåd har uppenbarats till frälsning för alla människor.
Den fostrar oss att säga nej till ogudaktighet och världsliga begär -
och i stället leva anständigt, rättfärdigt -
och gudfruktigt i den tid som nu är -
medan vi väntar på det saliga hoppet: att vår store Gud och Frälsare -
Jesus Kristus ska träda fram i härlighet.
Han har offrat sig för oss för att friköpa oss från all laglöshet -
och rena åt sig ett eget folk, -
som är uppfyllt av iver att göra goda gärningar."
Mitt tema idag är ett budskap som jag har aldrig predikat förut -
så det ska bli intressant att se hur det blir.
Det är: "Hur man ska möta den sista tiden utan fruktan."
Bibeln har mycket att säga om de sista dagarna eller ändens tid.
Det börjar i den första boken 1 Mos och går vidare från bok till bok -
till den sista boken, Uppenbarelseboken.
För några dagar sedan var jag på en vårdinrättning -
för några rutinmässiga medicinska tester -
och vid ett tillfälle var en läkare och två sjuksköterskor där.
De frågade mig, "Vad tror du om tillståndet i världen i dag?"
Jag sa: "Jag tror att vi lever i de sista dagarna."
Till min förvåning sade alla tre att de verkligen trodde att detta var sant.
Det var ganska överraskande. Så jag vill tala till er i dag -
om hur man närmar sig de sista dagarna.
Vi har redan hört i profetiska budskap att det blir en tid av svåra prövningar.
Jag tror att det kommer att vara den tidpunkt -
då mänskligheten testas svårare än någonsin tidigare.
Jag ska mycket kort lista några av Skriftens allvarligaste uttalanden -
om de sista dagarna. Sedan fortsätter jag med de praktiska frågorna -
om hur vi kan möta dessa sista dagar utan fruktan.
I 2 Tim 3:1 säger Paulus till Timoteus: "Du ska veta". Det är mycket kraftfullt.
Du kan vara säker på en sak, detta får du inte glömma -
"att i de sista dagarna blir det svåra tider." Ordet som är översatt med -
"svåra" förekommer endast i en annan plats i det grekiska NT -
då det används för att beskriva två demonbesatta män -
som kom för att möta Jesus på Galileiska sjöns östra strand.
Där är det översätt till "våldsamma".
Det står att de var ytterst "våldsamma".
Så Skriften säger att i den sista tiden kommer det våldsamma tider.
Jag tycker att det är en mycket bättre översättning än "svåra".
Paulus fortsätter att i detta kapitel ange orsaken.
Orsaken är försämringen av människors karaktär, etik och moral.
Han listar arton moraliska skavanker -
som kommer att vara iögonfallande i de sista dagarna.
Tre av dem är saker som folk älskar. Den första är egenkärlek -
det andra är att älska pengar och det sista är att älska njutning mer än Gud.
Med osviklig precision preciserar Skriften det stora grundläggande -
problemet mänskligheten möter och inte minst människor i denna nation.
Det är egenkärleken. Egenkärleken är orsaken -
till upplösningen av äktenskap, familjer, kyrkor, samhället i stort.
Attityden är: "Detta är vad jag vill. Jag bryr mig inte vad du vill.
Så här gör jag - du kan gå din väg men jag tänker gå min väg.
Jag vet vad jag vill ha och jag tänker skaffa det."
Den attityden är faktiskt ansvarig för upplösningen av familjen.
Upplösningen av familjen innebär upplösningen av samhället -
och faktiskt slutet av all strukturerad ordning i samhället.
En av de andra texterna som varnar för -
det som ska hända i de sista dagarna är Matt 24:7-13.
Här Jesus talar om födslo- våndorna, eller födslosmärtorna -
som kommer att utfärda Guds rike på jorden. Ett faktum om Guds rike är -
att man inte kan "gå med i det", man måste födas in i det.
Jesus sade "Den som inte blir född på nytt kan inte se [eller nå] Guds rike."
Detta gäller inte bara för den enskilde, det är sant angående jorden.
Jorden kan bara komma in i Guds rike genom en förlossning.
I Matt 19 kallar Jesus det för "pånyttfödelsen", -
som liksom varje födelse föregås av födslovåndor, av förlossningssmärtor.
I Matt 24:7-13 listar Jesus några av de viktigaste förlossningssmärtorna.
Den första är nation mot nation. Intressant nog är det grekiska ordet -
för nation där "ethnos" som uttrycket "etniska konflikter" kommer från -
- ett av de iögonfallande inslagen i den nuvarande världssituationen.
Sedan står det "rike mot rike" vilket jag skulle tolka som politiska krig.
Sedan hungersnöd, farsoter och jordbävningar.
Lyssna nu noga: kristna ska förföljas och hatas av alla nationer.
Många kristna kommer på fall, med andra ord ger upp sin tro -
och förråder varandra för sitt eget livs skull.
Många falska profeter. Överflödande laglöshet.
Hur många av er som har bott i denna nation under minst tio år -
håller med om att laglösheten har ökat kontinuerligt?
Sedan kommer "kärleken att kallna hos de flesta".
Det grekiska ordet här är "agape" - det ord som normalt används -
för kristnas särskilda kärlek.
Sedan står det i slutet om behovet av uthållighet.
Jesus säger att "den som håller ut till slutet ska bli frälst."
Men grekiskan är i själva verket mer specifik.
Den säger "den som har hållit ut till slutet ska bli frälst."
Du är frälst nu, men för att förbli frälst måste du hålla ut till slutet.
Låt mig bara läsa listan igen utan att kommentera för jag tycker den är -
mycket betydelsefull. Nation mot nation, rike mot rike, -
hungersnöd, farsoter, jordbävningar, -
kristna förföljs och hatas av alla länder, -
många kristna kommer på fall och förråder varandra, -
många falska profeter, överflödande laglöshet -
många kristnas kärlek kallnar och slutligen behovet av uthållighet.
Ni håller nog med mig om att det är inte trevliga utsikter.
En sak jag har lärt mig om Bibeln är att vara objektiv.
Jag började studera Bibeln som troende för ungefär 52 år sedan -
och jag bestämde mig då för att jag skulle försöka ta reda på vad Bibeln -
egentligen säger oavsett mänskliga uppfattningar, mänskliga tolkningar -
och mina egna fördomar. Vi har ju alla förutfattade meningar -
personliga fördomar, rasmässiga fördomar, nationalistiska fördomar -
samfundsmässiga fördomar, teologiska fördomar med mera.
Men vill du verkligen höra vad Gud säger i sitt Ord -
måste du lägga allt detta åt sidan och öppna ditt hjärta och sinne -
i ödmjukhet för att kunna höra vad Gud verkligen säger.
Jag säger ofta till människor: "Har du aldrig blivit förbluffad -
har du aldrig riktigt läst Bibeln, för det är en fantastisk bok.
Har du aldrig varit chockad har du aldrig läst Bibeln -
för det är en chockerande bok." För att nu svara på denna fråga -
hur man ska möta de sista dagarna utan rädsla -
ska vi läsa Uppenbarelseboken. Jag vill säga att jag inte har ett diagram -
jag har inget system för tolkning -
och jag försöker inte tolka profetia.
Min inställning är att jag är öppen om Gud visar mig något -
och genom åren har Han visat mig en hel del saker.
Men jag tror att Uppenbarelsebokens första kapitel är väsentliga nycklar -
för att närma sig de sista dagarna. Kan vi inte närma oss på det sättet -
kommer vi att bli övermannade av de makter som släpps lös mot oss.
Min framställning börjar med Upp 1:10-17. Johannes säger: -
"På Herrens dag kom jag i Anden och hörde en stark röst bakom mig, -
som en basun:"..."Jag är A och O, den förste och den siste"...
"Skriv ner i en bokrulle vad du ser och skicka den till de sju församlingarna -
i Efesos, Smyrna, Pergamon, Tyatira, Sardes, Filadelfia och Laodicea."
"Jag vände mig om för att se rösten som talade med mig.
Och när jag vände mig om, såg jag sju ljusstakar av guld..."
Jag märker i Uppenbarelseboken att när det ska komma en personlig -
uppenbarelse av Gud brukar uppmärksamheten hos den person -
som ska ta emot uppenbarelsen inte främst fokusera på Herrens person.
Det är som om vi inte kan stå omedelbart konfronterade.
Så först av allt ser Johannes de sju ljusstakarna. Sedan säger han: -
"...och mitt bland ljusstakarna en som liknade en människoson, -
klädd i en hellång dräkt och med ett bälte av guld runt bröstet.
Hans huvud och hår var vitt som vit ull, som snö, -
och hans ögon var som eldslågor.
Hans fötter liknade skinande brons som glöder i smältugnen, -
och hans röst var som dånet av väldiga vatten.
I sin högra hand höll han sju stjärnor, -
och ur hans mun kom ett skarpt tveeggat svärd, -
och hans ansikte var som solen när den skiner i all sin kraft.
När jag såg honom, föll jag ner som död för hans fötter."
Johannes hade förmodligen haft den intimaste relation av alla apostlarna -
med Jesus medan han gick på jorden.
Han var den som lutade sig mot Herrens bröst vid den sista måltiden -
och ställde frågan "Vem är det som ska förråda dig?"
Även efter uppståndelsen åt han frukost med Jesus -
på Galileiska sjöns strand tillsammans med ett antal andra lärjungar.
Men vid denna punkt fick Johannes en helt ny uppenbarelse av Jesus.
Uppenbarelsen var så överväldigande att han föll ner vid Hans fötter -
som en död människa. Vad var uppenbarelsen?
Mitt svar är att han mötte Jesus som domare.
Du förstår, nuförtiden hör vi mycket lite i kyrkan om det faktum att Jesus -
inte bara är Frälsaren utan också Domaren.
Han är alla människors domare. Han kommer att döma församlingen -
och senare kommer Han att döma alla de övriga döda.
Jag tror att det är oerhört viktigt att vi kommer ansikte mot ansikte -
med det faktum att Jesus är domaren.
Det var en skrämmande skådespel. Hans ögon var som eldslågor, -
Hans röst som ljudet av väldiga vatten, ur Hans mun kom ett skarpt tveeggat -
svärd, Hans fötter liknade skinande brons som glöder i smältugnen.
Alla dessa är olika symboler för dom.
Och när Johannes mötte Domaren -
föll han ned för Hans fötter som om han vore död.
Jag tror att det är viktigt att vi alla inser -
att vi alla kommer att möta Jesus som Domaren en dag.
Låt mig vända mig till 2 Kor 5 en liten stund.
2 Kor 5:10.
"Vi" - alltså alla kristna - "måste alla träda fram" - eller manifesteras -
"inför Kristi domstol, för att var och en ska få igen vad han har gjort -
här i livet, gott eller ont."
Notera att det bara finns två kategorier. Det som inte är bra -
är dåligt, det finns inget neutralläge i Guds kategorier.
Sedan fortsätter Paulus med att säga: "Vi vet alltså vad det är -
att frukta Herren, och därför försöker vi vinna människor."
Jag undrar hur många av oss som någonsin har lärt att frukta Herren.
Hur många av oss någonsin predikat med Herrens fruktan som bakgrund?
Anblicken av Jesus var så överväldig- ande att Johannes blev som död.
Sedan står det: "Men han lade sin högra hand på mig och sade: -
'Var inte rädd. Jag är den förste och den siste och den levande.
Jag var död, och se, jag lever i evigheters evighet." Amen.
"Och jag har nycklarna till döden och helvetet."
Nu presenteras inte Jesus enbart som Domaren -
utan som den totala Segraren över alla former av ondska: -
synd, död, Satan och Hades.
Han hade uppstått totalt segrande, ingenting saknades i Hans seger.
Jag vill påpeka för er att Jesus inte gick igenom detta för sin egen skull -
för Han var alltid segerrik. Han identifierade sig med oss -
för att Han skulle kunna ta vår plats och föra oss in i sin seger.
Det är Guds nåd och barmhärtighet.
Nästa sak som jag vill påpeka för er som jag tror har enorm betydelse -
är att det första område Uppenbarelseboken fokuserar på -
är de sju ljusstakarna som är de sju församlingarna.
Johannes såg Jesus stå mitt bland de sju församlingarna.
Vi måste alla förstå att Guds främsta angelägenhet i historien -
är församlingen. Som Ruth och jag citerade nyss -
att Han skulle "rena åt sig ett eget folk, -
som är uppfyllt av iver att göra goda gärningar."
Där ligger Herrens fokus. Det ligger inte på nationerna, -
inte på politikerna, inte på militära befälhavare utan på Hans församling.
Vi måste förstå att vi kommer först i listan över Hans angelägenheter.
Inser du inte det blir du enkel att skrämma.
Det första stället Johannes såg Honom på var mitt i församlingarna -
där Han gick fram och tillbaka och tydligen undersökte varje församling.
Sedan står det i kapitlets slut: "Detta är hemligheten med de sju stjärnorna-
som du såg i min högra hand och de sju ljusstakarna av guld: -
de sju stjärnorna är de sju församlingarnas änglar" -
jag föredrar att säga "tjänare" -
"och de sju ljusstakarna är de sju församlingarna."
Vi har just avskilt en bror som pastor i dag och vi som är i tjänst -
pastorer, evangelister, vad som helst, lärare, profeter, -
vi måste komma ihåg Herren håller oss i sin högra hand.
Det är en mycket allvarlig tanke. Vi är i Hans högra hand.
Sedan i de kommande två kapitlen kommer vi till budskapen -
till de sju församlingarna. Jag vill inte uppehålla mig vid dem länge, -
men låt mig påpeka för er att varje meddelande sändes till en församling.
Alla som inte var i en församling fick aldrig budskapet.
Jag tror själv att normalt, med vissa särskilda undantag förväntar sig Gud -
att varje troende ska vara en engagerad medlem i en församling.
Om Uppenbarelsebokens budskap sändes ut i dag -
och vissa av er inte i fanns med i någon församling -
skulle du aldrig få meddelandet.
Det sändes enbart till församlingarna. Men samtidigt är budskapet till varje -
individ. "Om någon hör min röst". Så det räcker inte att vara i kyrkan, -
man måste kunna höra Herrens röst.
Jag har tittat på budskapen och ska inte uppehålla mig länge vid dem -
men jag vill påpeka två saker. Jesus säger fem gånger -
till fem församlingar: "Jag känner dina gärningar".
Låt mig påpeka att jag predikar från den nya King James-bibeln -
och det har denna fras sju gånger.
Men ser man på de nyare över- sättningarna som bygger på bättre -
texter, är det bara fem gånger. Jag vill inte förvirra dig.
Jag älskar New King James-bibeln som jag tror är närmare i anden -
till Guds Ord än andra, men de hade inte tillgång till en del av den -
textkunskap som senare översättare har.
Så bli inte förvirrad. Har du New King James står det där sju gånger.
I andra nyare versioner står det fem gånger.
Men åtminstone fem gånger sade Jesus: "Jag känner dina gärningar."
Det är betydelsefullt. Han sade inte: "Jag vet din samfundsetikett."
Han sade inte: "Jag känner till din trosbekännelse."
Han sa inte: "Jag känner till ditt kyrkoprogram."
Han sade: "Jag vet vad du gör" och det är det som spelar någon roll.
Det är inte vad vi säger, det är vad vi gör och fem gånger -
till fem av de sju församlingarna var Hans första budskap: "Omvänd er."
Folk har ibland frågat mig "Behöver kristna någon gång omvända sig?"
Mitt svar är att åtminstone fem av sju församlingar behövde omvända sig.
Från det jag vet om vår tids församlingar skulle jag säga -
att andelen inte skulle vara lägre. Jag tror mer att det skulle vara sju av sju.
Minns att omvändelse är nyckeln till allt annat.
Förbigår man omvändelse kan man aldrig ha sann tro.
Du kan söka och ropa efter Guds välsignelser -
men de kommer aldrig riktigt till dig eftersom det första villkoret är ånger.
När Johannes Döparen kom för att bereda vägen för Jesus -
var hans budskap omvändelse och när Jesus började predika -
var Hans första offentliga uttalande: "Omvänd er och tro på evangeliet."
(Mark 1:15) På pingstdagen när de oomvända massorna sade till Petrus: -
"Vad ska vi göra?" var det första Petrus sade: -
"Omvänd er och låt er alla döpas..."
Att döpas utan att omvända sig är slöseri med tid.
Paulus sade till Efesus äldste om budskapet han införde bland dem: -
"Jag har inte hållit tillbaka något... utan jag har predikat och undervisat, -
offentligt och i hemmen... om omvändelsen till Gud -
och tron på vår Herre Jesus." Så omvändelsen kommer först.
Jag har ägnar mycket tid åt rådgivning för kristna med problem.
Jag har kommit till slutsatsen att det finns gränser -
för vad rådgivning kan åstadkomma.
Ibland tror jag att det är viktigare att kasta ut demonerna än att ge råd.
Men en slutsats jag kom fram till var att åtminstone 50 procent -
av kristnas problem bottnar i det faktum att de aldrig har omvänt sig.
Jag föreslår att om du kämpar med problem i din kristna erfarenhet -
gör du bäst i att undersöka om du verkligen har omvänt dig.
Omvänt dig helt från allt som misshagar Gud -
och gett dig själv till Gud i ovillkorlig kapitulation.
Budskapen innehåller olika huvuddelar. Först av allt, beröm.
Beröm för vad som är bra, korrigering där det går fel, -
varning för dom som kan följa, -
och notera att löftena enbart ges till en enda sorts person.
Vet du vem det är? Den som segrar.
Det finns inga löften i Nya Testamentet till dem som inte segrar.
I Rom 12:21 säger Paulus: "Låt dig inte besegras av det onda, -
utan besegra det onda med det goda."
Var och en av er, däribland jag själv har bara två alternativ.
Att övervinna eller bli övervunnen.
Det enda som är mäktigt nog att övervinna det onda är det goda.
Precis i slutet av Uppenbarelseboken i Upp 21:7 talar Gud själv och säger: -
"Den som segrar ska få detta i arv, och jag ska vara hans Gud, -
och han ska vara min son." Det finns inga löften om något gott -
i Nya Testamentet eller i Bibeln till människor som inte omvänder sig.
Nu vill jag fortsätta vidare från denna korta översikt över församlingarna -
till kapitel 4. Ruth och jag läste kapitel 4 tillsammans i morse -
då vi brukar läsa ett stycke och jag blev så gripen av dess härlighet -
att jag började gråta och inte kunde läsa.
Jag upptäckte att ett av problemen med glasögon, som jag bär motvilligt -
är att när man fäller tårar blir glasögonen kladdiga.
Nu och då måste jag ge dem till Ruth så hon får torka dem åt mig.
Men just nu är jag okej. Kapitel 4 är avgörande.
Förbigår du kapitel 4 närmar du dig inte på rätt sätt.
Kapitel 4 är universums tronrum.
Vi ska bara titta på öppningsverserna.
"Därefter såg jag, och se: en dörr stod öppen i himlen.
Och rösten som jag först hade hört tala till mig som en basun sade: -
'Kom hit upp, så ska jag visa dig vad som måste ske efter detta.'
Genast var jag i Anden. Och se, en tron stod i himlen..."
Vad var det första han såg? En tron.
Återigen kunde han inte se direkt på den som satt på tronen.
Men kapitlets tema är ordet "tron".
Vill du beställa Derek Princes undervisning?
Kontakta oss och begär en aktuell produktlista.
Våra kontaktuppgifter visas på skärmen.
Översättning: Åsa Eriksson Himlen TV7